Справа № 298/1236/22

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2023                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю захисника-адвоката Одаренко К. О., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/928/22, за апеляційною скаргою захисника-адвоката Сікачова С. Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 21.11.2022. 
Цією постановою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , інспектор 1 категорії - механік відділення зв`язку відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону,  визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 145 (ста сорока п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн.
Судові витрати в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп. віднесено за рахунок держави.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 011658 від 01.09.2022 та постанови судді від 21.11.2022 вбачається, що  ОСОБА_1 під час виконання наказу на охорону державного кордону України у прикордонному наряді «Прикордонний патруль» в період з 17 год 30 хв до 01 год 30 хв 22.08.2022, який повинен був здійснювати охорону кордону на напрямку 92-90 прикордонних знаків у складі молодшого сержанта ОСОБА_3 та солдата ОСОБА_1 , самостійно змінили маршрут руху та знаходилися в районі 94 прикордонного знаку, що можливо стало причиною затримання прикордонною поліцією Словацької Республіки 1-го громадянина України на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». В ході проведення службової перевірки факт порушення правил несення прикордонної служби прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» у складі молодшого сержанта ОСОБА_4 та солдата ОСОБА_1 підтверджено, оскільки у наказі на охорону державного кордону була визначена ділянка в межах 90-92 прикордонних знаків, разом з тим склад прикордонного наряду знаходився на напрямку 94 прикордонного знаку, що не входить до охоронюваної ділянки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту 4 пункту 1, підпункту 6, 11 пункту 2 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 19.10.2015 № 1261, 

-2-

зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1391/27836, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-18 КУпАП «Порушення правил несення прикордонної служби».
В апеляційній скарзі захисник-адвокат Сікачов С. Ю. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову судді від 21.11.2022 скасувати та закрити провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що судом не дотримано вимог законодавства щодо своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Протокол про адміністративне правопорушення, складено поза межами строку, передбаченого ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки з моменту вчинення адміністративного правопорушення до складення протоколу пройшло більше 24 год і жодних доказів про причини не своєчасності складення протоколу представниками Державної прикордонної служби України не надано. ОСОБА_1 не було вручено протокол, оскільки складався він без його участі і не в його присутності. Тобто дані, що містяться в протоколі щодо відмови ОСОБА_1 від підпису цього протоколу, від отримання його копії і надання пояснень, не відповідають дійсності і є неправдивими. В судовому засіданні суду першої інстанції були допитані в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в неупередженості яких виникають сумніви, більш того, обидва свідки не могли пригадати зовнішність ОСОБА_1 , а також одностайно заявили про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 склав лейтенант ОСОБА_7 , хоча фактично протокол складено та підписано підполковником ОСОБА_8 . Окрім того, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є нічим іншим, як припущеннями, оскільки не відповідають дійсності і не підтверджені належними доказами. Також, відсутні причинно-наслідкові зв`язки між неправомірними діями прикордонників і шкідливими наслідками, що настали внаслідок цих дій, а саме: - не зазначено прив`язки до координат затриманої в Словаччині особи до зони відповідальності даного прикордонного наряду і дати її затримання, щоб можна було відслідкувати відповідний причинно-наслідковий зв`язок між діями і наслідками; - не вказано жодних даних затриманої особи, згідно з яких можна було б пересвідчитися в даному порушенні. Сам протокол містить у собі неправдиві дані, що нівелюють його належність як доказу. Складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не підтверджений жодними фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановила наявність адміністративного правопорушення, не дано оцінки і не вжито заходів для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення. У протоколі зазначено лише відомості про суть адміністративного правопорушення у зіставленні з наявними ознаками правопорушення, передбаченого диспозицією ч. 2 ст. 172-18 КУпАП. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП. У протоколі про адміністративне правопорушення, всупереч вимог ст. 256 КУпАП фабула протоколу в частині відомостей про суть адміністративного правопорушення виписана некоректно, оскільки у фабулі лише констатується факт, що під час виконання наказу на охорону державного кордону в прикордонному наряді солдат ОСОБА_1 залишив ділянку, що охороняється і зійшов з маршруту руху. Однак до матеріалів не додано жодного підтверджуючого документу того, що ОСОБА_1 був ознайомлений з наказом про охорону державного кордону та маршрутом руху прикордонного наряду і не зазначено реквізити цього наказу. 

-3-

Будучи належним  чином повідомленим про час та місце  розгляду апеляційної скарги,  ОСОБА_1   на розгляд справи  щодо нього не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процессу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Крім того, апеляційний суд враховує думку захисника-адвоката Одаренко К. О. про розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 , який обізнаний про день, місце та час розгляду апеляційної скарги. 
Заслухавши пояснення захисника-адвоката Одаренко К. О., яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав. 
Апеляційний суд, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
За приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, які зазначені у ст. 251 КУпАП. 
Суд, відповідно до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_1 безпідставно кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, а саме за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду, що у свою чергу свідчить про те, що доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження.
Водночас, проаналізувавши викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та інших матеріалах справи обставини, апеляційний суд дійшов висновку про те, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-18 КУпАП підтверджується доказами, які наявні у матеріалах справи.
-4-

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 011658 від 01.09.2022 стверджено, що  ОСОБА_1 під час виконання наказу на охорону державного кордону України у прикордонному наряді «Прикордонний патруль» в період з 17 год 30 хв 21.08.2022 до 01 год 30 хв 22.08.2022, який повинен був здійснювати охорону кордону на напрямку 92-90 прикордонних знаків в складі молодшого сержанта ОСОБА_3 та солдата ОСОБА_1 , самостійно змінили маршрут руху та знаходилися в районі 94 прикордонного знаку, що можливо стало причиною затримання прикордонною поліцією Словацької Республіки 1-го громадянина України на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». В ході проведення службової перевірки факт порушення правил несення прикордонної служби прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» у складі молодшого сержанта ОСОБА_4 та солдата ОСОБА_1 підтверджено, оскільки у наказі на охорону державного кордону була визначена ділянка в межах 90-92 прикордонних знаків. Разом з тим, склад прикордонного наряду знаходився на напрямку 94 прикордонного знаку, що не входить до охоронюваної ділянки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту 4 пункту 1, підпункту6, 11 пункту 2, розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 № 1261, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1391/27836. З протоколу не вбачається, що вказані діяння вчинені ОСОБА_1 в умовах особливого періоду.
Даними рапорту першого заступника начальника загону-начальника штабу ОСОБА_10 за результатами службової перевірки від 01.09.2022, яким підтверджуються обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема те, що «Прикордонний патруль» в період з 17 год 30 хв 21.08.2022 до 01 год 30 хв 22.08.2022, який повинен був здійснювати охорону кордону на напрямку 92-90 прикордонних знаків в складі молодшого сержанта ОСОБА_3 та солдата ОСОБА_1 , самостійно змінили маршрут руху та знаходилися в районі 94 прикордонного знаку, що можливо стало причиною затримання прикордонною поліцією Словацької Республіки 1-го громадянина України на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». В ході проведення службової перевірки факт порушення правил несення прикордонної служби прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» у складі молодшого сержанта ОСОБА_4 та солдата ОСОБА_1 підтверджено, оскільки у наказі на охорону державного кордону була визначена ділянка в межах 90-92 прикордонних знаків. Разом з тим, склад прикордонного наряду знаходився на напрямку 94 прикордонного знаку, що не входить до охоронюваної ділянки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту 4 пункту 1, підпункту 6, 11 пункту 2, розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 № 1261, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1391/27836, чим вчинили адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-18 КУпАП. 
Відповідно до витягу з книги прикордонної служби ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ОСОБА_1 має військове звання - солдат, займає посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії - техніка відділення зв`язку відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Згідно витягу з книги прикордонної служби ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за результатами виконання плану охорони державного кордону та здійснення прикордонного контролю, солдат ОСОБА_1 перебував в прикордонному наряді «прикордонний патруль» на ділянці в межах 92-90 прикордонних знаків в період з 17 год 30 хв 21.08.2022 по 01 год 30 хв 22.08 2022. 
Вищенаведені докази, є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не встановлено. 
-5-

З матеріалів справи вбачається, що під час несення ОСОБА_1 служби, прикордонною поліцією Словацької Республіки виявлено громадянина України на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », тобто на ділянці несення служби солдата ОСОБА_1 , який самостійно змінив маршрут руху та знаходився в районі 94 прикордонного знаку. Своїми діями останній порушив вимоги ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 6, 7, пп. 14 п. 11 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України.
Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що до загальних обов`язків військовослужбовця серед іншого входить: сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю.
Згідно ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно до п. 6 Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПС України, кожен прикордонник під час несення служби у прикордонному наряді відповідає за точне та своєчасне виконання покладених на нього завдань та обов`язків.
Пунктом 7 цієї Інструкції визначено, що під час несення служби прикордонні наряди зобов`язані: нести службу відповідно до вимог отриманого наказу на охорону державного кордону.
Згідно пп. 14 п. 11 розділу ІІ Інструкції прикордонникам заборонено відволікатися від несення служби, учиняти інші дії, заборонені законодавством України та наказом на охорону державного кордону. 
Наявність доказів, які містяться у матеріалах справи свідчить про те, що ОСОБА_1 порушив вищевказані вимоги, тому, доводи захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд відхиляє. 
Доводи апеляційної скарги про те, що складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 254 КУпАП, оскільки такий оформлений 01.09.2022, тобто на восьмий день після вчинення адміністративного правопорушення, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про невідповідність протоколу вимогам КУпАП, і будь-яких обставин, які б давали підстави для повернення протоколу до органу, яких його склав, для належного оформлення, апеляційним судом не встановлено.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що начальник відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) підполковник ОСОБА_8 був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ст. 172-18 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку проте, що начальник відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) підполковник ОСОБА_8 при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
-6-
Доводи апеляційної скарги про допущення при оформленні матеріалів ряду порушень також є безпідставними.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 011658 від 01.09.2022 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; дані про свідків; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. У протоколі містяться підписи особи, уповноваженої на складання протоколу, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в присутності яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень та від підпису в протоколі. 
Зазначені обставини підтверджено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які були допитані судом в якості свідків та зазначили, що були присутні при відмові ОСОБА_1 від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення. 
Таким чином протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженою на такі дії особою, а також у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.
На підставі наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що постанова судді є незаконною, - апеляційний суд вважає такими, що не свідчать про незаконність та необґрунтованість висновків суду про вчинення ОСОБА_1 діяння передбаченого ст. 172-18 КУпАП.
Як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи та вищезгаданими доказами, якими в достатній мірі підтверджується факт порушення ОСОБА_1 як особою, що входить до складу прикордонного наряду з охорони державного кордону України правил несення служби, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-18 КУпАП немає, що до справи не додано доказів, які б підтверджували вчинення ним адміністративного правопорушення та відомостей, якими це зафіксовано.
-7-
Тому, доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд розцінює як такі, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення.
Водночас, апеляційний суд вважає, що матеріали справи не містять жодних доказів у підтвердження обставин про скоєння ОСОБА_1 діяння в умовах особливого періоду. 
Згідно з диспозицією ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду. 
Кваліфікувавши дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, посадова особа державної прикордонної служби у протоколі про адміністративне правопорушення, який складений відносно ОСОБА_1 , не послалась на те, що солдат ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 6, 7, пп. 14 п. 11 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України в умовах особливого періоду. 
З вищенаведених доказів також не вбачається, що ОСОБА_1 діяння скоєно в умовах особливого періоду. 
Апеляційний суд констатує, що суд першої інстанції, вказавши у своєму рішенні про встановлений факт порушення ОСОБА_1 вищевказаних вимог, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, вийшов за межі фабули обвинувачення, яка викладена у протоколі. Окрім того, на переконання апеляційного суду, судом першої інстанції не вмотивовано висновок на підставі чого він дійшов до переконання, що вчинені ОСОБА_1 діяння слід кваліфікувати саме за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. 
Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.
Згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому суд, приймаючи рішення, виходить із встановлених та перевірених у суді доказів.
Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Аналізуючи досліджені під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про те, що висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП адміністративного правопорушення, не підтверджуються зібраними у справі доказами, з огляду на вищенаведені норми та обставини. Разом з тим, сукупність доказів, які містяться в матеріалах справи свідчить про порушення ОСОБА_1 вимог ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 6, 7, пп. 14 п. 11 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-18 КУпАП. 
На підставі вищезазначеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що діяння ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 172-18 КУпАП на ч. 1 ст. 172-18 цього Кодексу. 
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне пом`якшити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 172-18 КУпАП у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) грн, оскільки на переконання апеляційного суду, таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил виконання службових обов`язків, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

-8-

       Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

                                                        П О С Т А Н О В И В :
      
Апеляційну скаргу захисника-адвоката Сікачова С. Ю. задовольнити частково.
Постанову судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 21.11.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП змінити.
Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 172-18 КУпАП на ч. 1 ст. 172-18 цього Кодексу та пом`якшити йому адміністративне стягнення до штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) грн.
У решті постанову судді Велекоберезнянського районного суду Закарпатської області від 21.11.2022 щодо ОСОБА_1 залишити без зміни. 
Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя