ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5596/22  Номер провадження 33/814/988/23	Головуючий у 1-й інстанції Семенова Л.М.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

Категорія

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,
за участю секретаря Чемерис А.К.
розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою  ОСОБА_1  на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 грудня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 грудня 2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню із застосуванням положень ст. 36 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з постановою судді, 21.09.2022 року о 17:03 год. в м. Кременчуці по вул. Республіканська, 61а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110307 ЗНГ д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому у законом порядку у лікаря нарколога. За висновком лікаря-нарколога №37 результат позитивний, чим порушив вимоги пункту 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
14.11.2022 року о 08:09 год. в м. Кременчуці по вул. Небесної Сотні, 1а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110307 ЗНГ д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, неприродна блідість). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.
Вказує про відсутність факту керування ним транспортним засобом.
Звертає увагу на можливу похибку алкотестеру після проходження ним огляду на стан сп`яніння, зважаючи на результат 0,27% проміле, що трохи вище допустимої норми - 0,2% проміле.

Також в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку, яке обґрунтоване тим, що він не був обізнаний про розгляд справи та отримав копію оскаржуваної постанови в місцевому суді 13.02.2023, що підтверджується відповідною розпискою.
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення. 
Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення 14.12.2022., а копію постанови отримав 13.02.2023 після звернення до Автозаводського районного суду, після чого, у визначений законодавством 10-ти денний строк, а саме наступного дня – 14.02.2023 подав апеляційну скаргу.
Зазначені обставини свідчать про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження як пропущеного з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку. 
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у  ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі під час розгляду 1 епізоду, що мав місце 21.09.2022.
Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за 1 епізодом за ч.1 ст. 130 КУпАП, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.
Зокрема такими доказами є:
протокол серії ААД №385103 від 21.09.2022 про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_2 за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, 
рапорт працівника поліції,
відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції.
Під час розгляду справи в суді, судом було витребувано копію акту медичного огляду ОСОБА_1 від 21.09.2022 р. ,згідно до якого останній перебував в стані алкогольного сп`яніння. 
Відхиляючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП по епізоду від 21.09.2022 р., необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновки суду першої інстанції та не містять підстав для закриття провадження по справі в розумінні п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. 
Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає вразі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

З долучених до справи доказів, а саме відеозапису з службових бодікамер за 21 вересня 2022 вбачається спілкування поліцейського з водієм ОСОБА_1 , під час якого було виявлено ознаки сп`яніння та запропоновано пройти огляд для з`ясування його стану, на що останній погодився та був доставлений до медичного закладу.
Також під час спілкування з водієм було встановлено, що раніше на ОСОБА_1 вже складався протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте результати розгляду справи не відомі.
Після першого продуття алкотестеру Драгер в медичному закладі результат виявився позитивним – 0,31% проміле, а після повторного – 0,27% проміле, в зв`язку з чим працівниками поліції було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта про недоведеність факту керування транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з відеозапису, під час спілкування з поліцейським ОСОБА_1 не заперечував факт керування автомобілем, саме як водій транспортного засобу надав документи для перевірки, як на право керування, так і на авто. Жодних заперечень щодо керування в протоколі не висловлював, зазначивши лише що не згоден з результатом приладу, оскільки останній був у несправному режимі.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи роздруківки з алкотестеру з результатом проходження огляду на стан сп`яніння є безпідставними, оскільки в разі проходження огляду в медичному закладі, його результати вносяться до акту медичного огляду, як первинні, так і повторні через 20 хв., що і було здійснено черговим лікарем-наркологом. 
Положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не передбачають долучення роздруківки з алкотестеру до матеріалів справи в разі проходження огляду в медичному закладі, а визначають таку процедуру за результатами проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. 
Також не беруться до уваги посилання на результат продуття – 0,27% проміле, який на думку апелянта є на рівні технічної помилки, яка є допустимою.
Незважаючи на можливу похибку, яка допустима і зазначається самим виробником приладу Драгер та становить 0,042 проміле, в разі її застосування результат продуття все одно буде більшим на 0,228 проміле допустимого значення в 0,2 проміле (0,27-0,042=0,228), що свідчить про перебування в стані сп`яніння.
Таким чином по 1 епізоду, який мав місце 21.09.2022 дії ОСОБА_1 були вірно кваліфіковані працівниками поліції як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення п. 2.9а ПДР України та доводяться зібраними по справі доказами в їх сукупності та не спростовані притягнутим. 
Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами, спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв 21.09.2022 р. адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП по 2 епізоду, який мав місце 14.11.2022.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №236322 від 14.11.2022, о 08:09 год. в м. Кременчуці по вул. Небесної Сотні, 1а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110307 ЗНГ д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, неприродна блідість). Водій погодився пройти медичний огляд у встановленому законом порядку, але у лікаря-нарколога відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
На підтвердження скоєного правопорушення до протоколу долучені відеозаписи з бодікамери працівників поліції, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , висновок лікарняного закладу з записом «ухилився від огляду, не здав зразок біосередовища на протязі 3 годин», особисті пояснення водія ОСОБА_1 , що він не відмовлявся від проходження огляду, неможливістю здати біологічний матеріал у вигляді сечі та невизнанням вини.
Суд взяв до уваги зібрані працівниками поліції докази як належні та допустимі та дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення по 2 епізоду, який мав місце 14.11.2022, визначеного п. 2.5 ПДР України, погодившись із доведеністю факту відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Апеляційний суд вказаний висновок вважає помилковим, якого суд першої інстанції дійшов при невірній оцінці доказів та з порушенням закону, який регулює порядок проведення таких оглядів в медичних закладах. 
У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Встановлюючи фактичні обставини по справі, необхідно брати до уваги відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, які в даному випадку є належними та допустимими доказами та засвідчують перебіг подій правопорушення.
Так, з долученого до матеріалів справи відеозапису події вбачається та не заперечується ОСОБА_1 , що після прибуття до медичного закладу, останній протягом приблизно 3 годин не міг здати аналіз біологічного матеріалу (сечі) для огляду, в зв`язку з чим вказані дії водія були розцінені лікарем, а в подальшому і працівниками поліції, як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Разом з тим, порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015року Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно вищевказаної Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. 
При цьому, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися також кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки інших біологічних середовищ.
Між тим, з долученого відеозапису не вбачається пропонування ОСОБА_1 здати для дослідження інші зразки біологічних середовищ, таких як слина, кров, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Тобто, констатувавши неможливість водія впродовж трьох годин здати на аналіз біологічне середовище у вигляді сечі, останньому не було запропоновано у визначений положеннями Інструкції спосіб здійснити здачу інших біологічних зразків, а відразу констатовано відмову від проходження огляду. 
В даному випадку, зважаючи на пояснення ОСОБА_1 щодо обставин події, його заперечення щодо відмови від проходження огляду та наявність відеозаписів, які засвідчують що водій не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а пояснював лише свою фізіологічну неможливість здати аналіз сечі, при цьому лікар не пропонував йому взяти зразки інших біологічних середовищ, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України щодо обов`язку водія пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
За вказаних обставин, дії притягнутого ОСОБА_1 за епізодом, який мав місце 14.11.2022 (протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 236322) не можуть бути кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, що в свою чергу, свідчить про наявність підстав для закриття в цій частині провадження по справі за п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. 
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, постанова суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним в скоєнні 14.11.2022 правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі в цій частині закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 грудня 2022 року, як пропущений з поважних причин.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 грудня 2022 року в частині визнання    ОСОБА_1 винним у скоєнні 14 листопада 2022 року адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.
Провадження у справі в частині визнання  ОСОБА_1 винним у скоєнні 14 листопада 2022 року адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В іншій частині постанову залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                          О.І. Обідіна