Ухвала

19 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 523/9989/22
провадження № 61-5532ск23

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:                                                 
Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,
 
розглянувши касаційну скаргу акціонерного товариства «ОТП Банк» на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 17 січня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа - Профспілка співробітників банківського та фінансового сектору, про скасування наказу про звільнення, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 17 січня 2023 року, яка залишена без змін постановою Одеського апеляційного суду від 13 березня 2023 року, постановлено звернутись до Профспілки співробітників банківського та фінансового сектору із запитом про надання згоди чи відмови у наданні згоди, з додержанням вимог статті 43 КЗпП України, на звільнення ОСОБА_1 з посади керуючого відділенням «Лермонтовське» АТ «ОТП Банк» в м. Одеса на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України. Провадження в справі зупинено до моменту отримання рішення Профспілки співробітників банківського та фінансового сектору.

 
12 квітня 2023 року Яшин О. С. , який діє від імені АТ «ОТП Банк», засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 17 січня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 березня 2023 року у зазначеній вище справі.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
 
Згідно із частиною першою статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
 
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.
 
Предметом оскарження до суду касаційної інстанції є ухвала суду першої інстанції, якою зупинено провадження у справі, залишена без змін постановою суду апеляційної інстанції.

 
Ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі (пункт 14 статті 353 ЦПК України), та постанова суду апеляційної інстанції, ухвалена за результатами її перегляду, оскарженню у касаційному порядку не підлягають.
 
Отже, ЦПК України не передбачено права на оскарження у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі та постанови суду апеляційної інстанції, ухваленої за результатами її перегляду.
 
Аналогічний висновок викладений в ухвалі Верховного Суду від 13 березня 2023 року у справі № 199/6744/22.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Керуючись пунктом 9 частини третьої статті 2, частиною третьою статті 3, частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «ОТП Банк» на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 17 січня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа - Профспілка співробітників банківського та фінансового сектору, про скасування наказу про звільнення, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                         А. І. Грушицький

                                                                                                             І. В. Литвиненко

                                                                                                             Є. В. Петров