УХВАЛА

18 квітня 2023 року 
м. Київ

справа №160/15960/20
адміністративне провадження № К/990/6606/23  

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Данилевич Н.А.,
суддів: Шевцової Н.В.,  Мацедонської В.Е., 

перевіривши касаційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2022 року у справі №160/15960/20 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської обласної прокуратури (далі - відповідач), в якому просив:
- стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури на його користь середній заробіток за період з 21 лютого 2019 року по 24 червня 2019 року у розмірі 119284,58 грн без відрахування обов`язкових платежів.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2022 року, позов задоволено частково. Стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за період з 22 лютого 2019 року по 23 червня 2019 року у розмірі 117829,53 грн без відрахування обов`язкових платежів. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
23 лютого 2023 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Верховного Суду від 14 березня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху. Так, скаржнику необхідно було надати до суду касаційної інстанції заяву із зазначенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження. 
Вказану ухвалу скаржник відповідно до поштового повідомлення отримав 24 березня 2023 року.
30 березня 2023 року засобами поштового зв`язку скаржник надіслав клопотання про усунення недоліків касаційної скарги. 
В цьому клопотанні зазначено, що повний текст постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2022 року отримано представником Дніпропетровської обласної прокуратури 07 вересня 2022 року.
Отже, як зазначає скаржник, первісна касаційна скарга подана Дніпропетровською обласною прокуратурою 06 жовтня 2022 року протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення, проте ухвалами Верховного Суду від 18 жовтня 2022 року, від 21 листопада 2022 року,  від 26 грудня 2022 року та від 23 січня 2023 року касаційні скарги були повернуті Дніпропетровській обласній прокуратурі.
Як вказав відповідач, повернення Верховним Судом касаційної скарги не є обмеженням доступу до суду та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.
Насамкінець скаржник наголосив, що нормами КАС України не визначено строків звернення до суду касаційної інстанції після повернення касаційної скарги, оскільки процесуальним законодавством регламентуються виключно загальні строки на касаційне оскарження судових рішень (ст. 329 КАС України).
Перевіривши причини пропуску строку на касаційне оскарження Верховний Суд зазначає наступне. 
Касаційну скаргу засобами поштового зв`язку подано 21 лютого 2023 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
Відповідно до частин першої-третьої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Предметом касаційного оскарження в даній справі є рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2022 року у справі №160/15960/20.
Ухвалами Верховного Суду від 21 листопада 2022 року, від 26 грудня 2022 року та від 23 січня 2023 року касаційні скарги були повернуті скаржникові на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, оскільки у касаційних скаргах не були викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, в частині строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. 
Проте невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
Верховний Суд зазначає, що неодноразове повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Крім того, обставини, за яких суд касаційної інстанції вже повертав попередні касаційні скарги, були безпосередньо пов`язані з організаційною діяльністю заявника (неналежне оформлення).
Також суд наголошує, що подання касаційної скарги через 7 місяців після ухвалення оскаржуваної постанови судом апеляційної інстанції не може бути визнано Судом як своєчасне та належне виконання скаржником його процесуальних обов`язків.
Встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Враховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, тобто такою, що не залежала від волевиявлення особи, що оскаржує судові рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Інші підстави для поновлення строку скаржником не зазначені.
Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України обумовлено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Враховуючи, що скаржником не доведено поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, тому у відкритті касаційного провадження за цією скаргою необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд. 
УХВАЛИВ:
1.  Відмовити у задоволенні клопотання Дніпропетровської обласної прокуратури про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2022 року у справі №160/15960/20.
2.  Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2022 року у справі №160/15960/20 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Судді	Н.А. Данилевич Н.В. Шевцова   В.Е. Мацедонська