П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  600/3448/22-а 
                                                                    Головуючий у 1-й інстанції:  Анісімов Олег Валерійович 
Суддя-доповідач:  Залімський І. Г. 
26 квітня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Сушка О.О.  Мацького Є.М. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової доплати відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 за період з 01.12.2020 по 31.12.2020 та з 01.03.2021 по 07.02.2022;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліпи України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату до грошового забезпечення відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 за період з 01.12.2020 по 31.12.2020 та з 31.12.2020 по 07.02.2022  у повному обсязі;
- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 відшкодування за завдану моральну шкоду у розмірі 20000 грн.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.01.2023 позов задоволено. задоволено частково, ухвалено: 
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за періоди з 01.12.2020 по 31.12.2020 та з 01.03.2021 по 07.02.2022 (пропорційно відпрацьованому часу) у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової доплати до грошового забезпечення за періоди з 01.12.2020 по 31.12.2020 та з 01.03.2021 по 07.02.2022 (пропорційно відпрацьованому часу) у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375.
- в іншій частині у задоволенні позову відмовити.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.01.2023 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що фінансування для здійснення додаткової доплати до грошового забезпечення поліцейським управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції за грудень 2020 року та з 01.03.2021 по 07.02.2022 до Департаменту патрульної поліції не надходило. Згідно положень Постанови Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 302 "Про затвердження Порядку використання коштів фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2" та Постанови № 375 Департамент патрульної поліції не є головним розпорядником коштів та не має повноважень щодо прийняття рішень чи подання звернень до Кабінету Міністрів України про виділення таких коштів. Згідно із п.46 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, розпорядники беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом, планом асигнувань загального фонду бюджету, планом надання кредитів із загального фонду бюджету та планом спеціального фонду відповідно до ст.48 Бюджетного кодексу України. Отже, Департамент вчинив всі залежні від нього дії, щодо здійснення додаткової доплати у зв`язку із забезпеченням життєдіяльності населення, в межах виділених коштів.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що позивачу в період з березня 2020 року по лютий 2021 року включно виплачувалась додаткова доплата відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року № 375. Факт цієї виплати підтверджується також листом Управління патрульної поліції у Вінницькій області від 30.08.2022 № 1181Аз/41/21/02-2022 та доданими до нього документами, в тому числі наказами відповідача щодо встановлення додаткової доплати від 10.07.2020, від 18.08.2020, від 28.12.2020, від 29.07.2021 та відомостями про грошове забезпечення позивача. Із вказаних документів, зокрема наказів відповідача щодо встановлення додаткової доплати, визначеної Постановою № 375, видно, що вказана доплата була виплачена позивачу за період з лютого 2020 року по листопада 2020 року включно, та з січня 2021 року по лютий 2021 року включно. В свою чергу, за грудень 2020 року та за березень 2021 року - лютий 2022 року доплата позивачу нарахована і виплачена не була з невідомих йому причин. При цьому посадові обов`язки позивача не змінилися, він продовжував здійснювати забезпечення правопорядку і безпеки громадян, що передбачало безпосередній контакт з населенням внаслідок виконання своїх обов`язків під час дії карантину.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що відповідач фактично погодився із висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, а тому, керуючись положеннями ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів здійснювала перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги відповідача.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2023, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Встановлено, що ОСОБА_1 у період з 15.01.2016 по 07.02.2022 проходив службу в Національній поліції України. 
За відомостями трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 15.01.2016, довідки управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції від 10.08.2022 та наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 27.01.2022 №290 о/с, ОСОБА_1 з 07.02.2017 по 07.02.2022 проходив службу в управлінні патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції.
Згідно матеріалів справи, в період березень 2020 року - листопад 2020 року, та січень 2021 року - лютий 2021 року включно позивачу виплачувалась додаткова доплата на період дії карантину відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, що підтверджується листом Управління патрульної поліції у Вінницькій області від 30.08.2022 №1181Аз/41/21/02-2022 та доданими до нього документами, в тому числі наказами відповідача щодо встановлення додаткової доплати від 10.07.2020 №479 о/с, від 18.08.2020 №614 о/с, від 28.12.2020 №997 о/с, від 29.07.2021 №746 о/с та відомостями про грошове забезпечення позивача.
03.09.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою у якій просив вирішити питання щодо нарахування і виплати йому доплати до грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375.
Листом від 16.08.2022 №С-7919/41/5/05-2022 Департаментом патрульної поліції Національної поліції України позивача повідомлено, що відповідно до наказів начальника Департаменту патрульної поліції в межах виділених асигнувань на зазначені цілі йому здійснено доплату за службу в умовах карантину за період з березня по грудень 2020 року на загальну суму 37484,38 грн та з січня по лютий 2021 року - 8033,27 грн. При цьому, вказано, що відповідно до доручень керівництва Національної поліції України персональний перелік поліцейських, які забезпечували правопорядок та безпеку громадян та внаслідок виконання своїх службових обов`язків мали безпосередній контакт з населенням у період дії карантину, установленого Кабінетом міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, визначається керівником органу поліції. Зазначено, що бюджетні асигнування для виплати додаткової доплати, передбаченої Постановою, по Програмі 1007070 за березень 2021 року по лютий 2022 року не виділялись, накази керівником Департаменту патрульної поліції не видавались, у зв`язку з чим заборгованість зі сплати вищезазначеної доплати та підстави для її здійснення за вказаний період відсутні.
Вважаючи протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо ненарахування та невиплати додаткової доплати відповідно до положень Постанови № 375 за період з 01.12.2020 по 31.12.2020 та з 01.03.2021 по 07.02.2022, а також, що внаслідок вказаної бездіяльності йому заподіяно моральну шкоду, позивач звернувся до суду.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що не здійснивши позивачу додаткову доплату до грошового забезпечення, відповідно до Постанови № 375, допустив протиправну бездіяльність, чим порушено права позивача на отримання грошового забезпечення в належному розмірі.
Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Згідно із ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015  № 580-VIII (Закон № 580-VIII) поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня на усій території України карантин.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 342 «Про визначення переліку посад працівників, службових і посадових осіб, щодо яких не застосовується обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Постанова № 342) установлено, що обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, не застосовується для таких категорій посад, зокрема: поліцейські, які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.
Згідно із п. 2 Постанови № 342 визначення переліку посад (професій) працівників, службових і посадових осіб, військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, поліцейських, зазначених у пункті 1 цієї постанови, з урахуванням специфіки їх участі у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійснюється відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику, органом державної влади, іншим державним органом.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» (Постанова № 375) установлено, що на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.
Згідно пунктів 2-5 Постанови № 375 встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).
Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору, які безпосередньо надають соціальні послуги за місцем проживання/перебування їх отримувачів (вдома), здійснюється у граничному розмірі до 100 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).
Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.
Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.
Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.06.2020 № 485 «Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я» затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (Порядок № 485).
У пункті 1 Порядку № 485 вказано, що цей Порядок визначає механізм використання коштів державного бюджету за програмами, зокрема: здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками (далі - бюджетні кошти).
Згідно з пунктом 2 Порядку № 485 головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція.
Абзацами 1 та 2 пункту 4 Порядку № 485 встановлено, що кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для: доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів У країни з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
На виконання пункту 4 Постанови № 375 Міністерством внутрішніх справ видано наказ від 03.06.2020 № 431 «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину», яким визначено керівникам, зокрема, Національної поліції України забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1); виплату додаткової доплати здійснювати поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України (пункт 2); нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер (пункт 3); персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу (пункт 4).
Згідно наявних у матеріалах справи листа Управління патрульної поліції у Вінницькій області від 30.08.2022 №1181Аз/41/21/02-2022, наказами відповідача щодо встановлення додаткової доплати від 10.07.2020 №479 о/с, від 18.08.2020 №614 о/с, від 28.12.2020 №997 о/с, від 29.07.2021 №746 о/с та відомостями про грошове забезпечення позивача, у період з 01.03.2020 по 01.06.2020, з 01.07.2020 по 01.12.2020 та з 01.01.2021 по 17.02.2021 включно позивачу виплачувалась додаткова доплата на період дії карантину відповідно до Постанови № 375.
Апеляційний суд зазначає, що невиплата позивачу вказаної додаткової доплати у червні 2020 року зумовлена перебуванням позивача у відпустці, а у грудні 2020 року та з 01.03.2021 по 07.02.2022 - у зв`язку із відсутністю бюджетного фінансування для здійснення вказаної доплати.
При цьому, колегія суддів зауважує, що додаткова доплата на період дії карантину за змістом Постанови № 988 не входить до постійних чи додаткових складових грошового забезпечення поліцейських. Виплата такої доплати можлива виключно у межах виконання бюджетної програми фінансування видатків за Постановою № 375 з фонду боротьби з COVID-19, а не за основною програмою бюджетного фінансування видатків на виплату грошового забезпечення  поліцейських.
Приписами Порядку № 485 Департамент патрульної поліції не визначено як головного розпорядника коштів чи відповідальним виконавцем бюджетних програм, зокрема й щодо здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками.
Таким чином, у разі відсутності бюджетних асигнувань на фінансування видатків за Постановою № 375, невиплата позивачу додаткової доплати за Постановою № 375 не може вважатись порушенням його права на отримання належного грошового забезпечення. При цьому, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідач за наявності можливості для виплати вказаної доплати не виплачував її позивачу у вказаний період.
У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
За приписами ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись вказаними положеннями статті 139 КАС України, виходить з того, що судове рішення ухвалено на користь суб`єкта владних повноважень, яким не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, у зв`язку із чим судові витрати розподілу не підлягають.
У зв`язку із ухваленням рішення про відмову у задоволенні позову відсутні також й підстави для вирішення питання про стягнення на користь позивача заявлених витрат на правничу допомогу.  
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити.
Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2023 року скасувати.
Ухвалити нове рішення.
У задоволенні позову відмовити. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сушко О.О.    Мацький Є.М.