Справа № 130/94/23
Провадження № 22-ц/801/794/2023
Категорія: 44
Головуючий у суді 1-ї інстанції Грушковська Л. Ю.
Доповідач:Матківська М. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року	Справа № 130/94/23	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі:
Головуючого: Матківської М. В.
Суддів: Войтка Ю. Б., Стадника І. М.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 лютого 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Вінницькій області, Вінницької обласної прокуратури про стягнення шкоди, 
Ухвалу постановила суддя Грушковська Л. Ю.
Ухвалу постановлено у м. Жмеринка Вінницької області
Повний текст ухвали складено 20 лютого 2023 року,

встановив:
У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Вінницькій області, Вінницької обласної прокуратури про стягнення шкоди, у якій просив розглянути на судовому засіданні копії доказів, які знаходяться у справі № 130/2910/21 або витребувати цю справу на судові засідання; визнати порушення його прав зі сторони відповідачів згідно ст. 2, 21, 533 КПК України про обов`язковість виконання ухвал суду; стягнути з відповідачів через Державу Україна співрозмірно з кожного відповідача 1 000 000,00 грн. на його користь.
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 січня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк тривалістю п`ять днів для усунення недоліків, з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, оскільки позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ч. 4 ст. 177 ЦПК України.
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Вінницькій області, Вінницької обласної прокуратури про стягнення шкоди визнано неподаною та повернуто її позивачу, разом з доданими до неї документами.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що, на його думку, він надав розгорнуті відповіді на кожен абзац ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 січня 2023 року, так як він їх бачить. Відмінність поглядів судді та позивача не може вважатись невиконанням ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідач Головне управління національної поліції у Вінницькій області у встановлений судом строк надало відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Відповідно до положень ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.
Суд першої інстанції визнав позовну заяву ОСОБА_1 неподаною та повернув її позивачу на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України у зв`язку з тим, що у встановлений судом строк позивач не усунув недоліків позовної заяви.
Такий висновок суду першої інстанції є правильним та обґрунтованим.
Вимоги щодо належного оформлення позовної заяви встановлені статтями 175, 177 ЦПК України. 
Відповідно до пунктів 4, 5 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Вінницькій області, Вінницької обласної прокуратури про стягнення шкоди, у якому просив стягнути «соразмерно» з кожного відповідача на його користь 1 000 000,00 грн. (а. с. 1).
18 січня 2023 року суд першої інстанції постановив ухвалу, якою позовну заяву залишив без руху з тих підстав, що позовна заява подана без додержання вимог ст. 175 ЦПК України, оскільки позивачем не повно викладено обставини справи з зазначенням посилань на відповідні докази щодо спричинення йому моральної шкоди. Позовна заява містить лише загальні посилання на наявність підстав, на думку позивача, для відшкодування моральної шкоди, та відповідно, не містить відомостей в чому саме полягає заподіяна моральна шкода.
Позивачем ОСОБА_1 не конкретизовані позовні вимоги окремо для кожного з відповідачів: Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Вінницькій області, Вінницької обласної прокуратури. ОСОБА_1 в описовій частині позовної заяви обґрунтовує необхідність відшкодувати йому завдану моральну шкоду, проте у прохальній частині позову просить стягнути 1 000 000,00 грн. з кожного відповідача, тому позивачу необхідно уточнити способи захисту своїх прав, зазначивши їх у позовній заяві, відповідно до п. 4 ст. 175 ЦПК України та ч. 2 ст. 16 ЦК України (а. с. 3).
При цьому суд вірно посилався на роз`яснення, що містяться в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно яких у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
У заяві про усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 вказав що усунув недоліки у спосіб їх роз`яснень, уточнив позовні вимоги та просив стягнути з кожного відповідача, окремо один від одного 1 000 000,00 грн. на його користь (а. с. 5).
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 лютого 2023 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.
Відповідно до змісту статей 55, 124 Конституції України, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку визначеному законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).
Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Форма і зміст позовної заяви визначається положеннями статті 175 ЦПК України. При цьому, вказана норма встановлює вимогу щодо викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У зв`язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.
Отже, позовна заява - установлена законом форма звернення до суду за вирішенням спору про суб`єктивне право. Позовна заява являє собою за чинним законодавством єдиний спосіб об`єктивізації позову. Останній може бути пізнаний тільки через прояв у відповідній заяві.
Відповідність позову і позовної заяви підлягає вимогам діалектики взаємозв`язку змісту та форми. Разом з тим позовна заява має власний зміст (реквізити, установлені законом) і письмову форму. Письмова форма позову дозволяє чітко фіксувати зміст заявлених вимог, їх відповідність закону, час і місце пред`явлення позову, оперативно виявляти та усувати недоліки і помилки, допущені заявником. Таким чином, форма позовної заяви - одна з діючих гарантій права позивача та відповідача на судовий захист.
Таким чином, недотримання зобов`язальних вимог до форми і змісту позовної заяви перешкоджає початку процесу, тому що суд не має необхідної інформації для порушення справи. ЦПК закріплює спеціальний процесуальний інститут, застосування якого дозволяє забезпечити усунення недоліків позовної заяви в найбільш короткий термін, - інститут залишення позовної заяви без руху.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди позивача з тим, що він не усунув недоліки позовної заяви, оскільки вважає, що він надав розгорнуті відповіді на кожен абзац ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 січня 2023 року, так як він їх бачить, а відмінність його поглядів та поглядів суду не може вважатись невиконанням ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Згідно положень ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
Відповідно до частини третьої цієї статті якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Однак, позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а заява про усунення недоліків надана позивачем на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, не містить змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів і викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. 
За наведених обставин апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу та правильних висновків суду не спростовують.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (частина сьома статті 185 ЦПК України).
Згідно вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 лютого 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий	М. В. Матківська  	
Судді	Ю. Б. Войтко  	
  	І. М. Стадник