КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
09 травня 2023 року місто Київ
Справа 754/3857/22
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7597/2023
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючого  судді       Желепи О.В.,
суддів:                             Мазурик О.Ф., Шкоріної О.І.
за участю секретаря судового засідання Ковальової В.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської державної адміністрації «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 року (у складі судді Скрипки О.І., повний текст складено 13 лютого 2023 року)
у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» Структурний підрозділ «Енергозбут», третя особа: Товариство з обмеженою відповідністю «Сервіс Житлобуд-1», про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії
 
ВСТАНОВИВ
У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва  з позовом в якому просив:
-визнати неправомірними дії відповідача щодо проведення нарахування за комунальну послугу «централізоване опалення» без урахування щомісячних показів засобу обліку теплової енергії «Engekmann», заводський № 54953817, з початку опалювального сезону 2019 року по кінець опалювального сезону 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 .
-визначити, що підставою для нарахування оплати за централізоване опалення у квартири АДРЕСА_1 є покази засобу обліку теплової енергії «Engekmann», заводський № 54953817 ;
-зобов`язати відповідача здійснювати нарахування оплати за централізоване опалення у квартирі з урахуванням показів засобу обліку теплової енергії «Engekmann», заводський №  54953817 ;
-зобов`язати відповідача здійснити перерахунок нарахувань за централізоване опалення за весь період неврахування показів засобу обліку теплової енергії та здійснювати нарахування у подальшому, враховуючи показники приладів обліку споживчого тепла, та скасувати заборгованість за особовим рахунком.
В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що позивач  є власником квартири АДРЕСА_1 .
 У 2016 році у вказаній квартирі встановлено засіб обліку теплової енергії «Engekmann», заводський № 54953817 , відповідно до робочого проекту, який узгоджено із структурним відокремленим підрозділом «Київські теплові мережі ПАТ «Київенерго» департаменту з технічного забезпечення обліку відділу засобів обліку. 
Відповідно до акту прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 21 жовтня 2016 року, засіб обліку встановлено згідно технічного рішення по проекту та допущено до експлуатації. Міжповірочний інтервал за паспортом - 4 роки, пломба повірки від 25 квітня 2016 року. Ним здійснено повірку тепло лічильника і видано відповідне свідоцтво, чинне до 17 листопада 2025 року.
Як зазначає позивач, після встановлення засобу обліку теплової енергії з 21 жовтня 2016 року по квітень 2019 року (закінчення опалювального сезону) він здійснював оплату за спожиту теплову енергію за показами засобу обліку відповідно до рахунків, що надавались йому відповідачем. Однак, в подальшому з невідомих підстав відповідач розпочав надсилати йому рахунки, в яких зазначався борг за теплову енергію та у яких була відсутня графа - покази лічильника. На його скаргу від 29 жовтня 2021 року він отримав відповідь КП «Київтеплоенерго», згідно якої з 22 червня 2017 року змінено підходи до обліку комунальних послуг, а також вимоги щодо встановлення вузлів розподільчого обліку, з посиланням на Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільчого обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів-розподілювачів теплової енергії, затверджений постановою КМУ від 10 жовтня 2018 року № 829.
Не погоджуючись з даною відповіддю та вважаючи вищевказані дії відповідача незаконними та такими, що порушують його право споживача, позивач просить задовольнити його вимоги.
 Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 рокузадоволено частково.
Визнано неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» Структурний підрозділ «Енергозбут» щодо проведення нарахування за комунальну послугу «централізоване опалення» без урахування щомісячних показів засобу обліку теплової енергії Engekmann, заводський №54953817, з початку опалювального сезону 2019 року по кінець опалювального сезону 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язано Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» Структурний підрозділ «Енергозбут» здійснювати нарахування оплати за централізоване опалення у квартирі АДРЕСА_1 з урахуванням показів засобу обліку теплової енергії Engekmann, заводський № 54953817 .
Зобов`язано Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» Структурний підрозділ «Енергозбут» здійснити перерахунок нарахувань за централізоване опалення за весь період неврахування показів засобу обліку теплової енергії та здійснювати нарахування у подальшому враховуючи показники приладів обліку споживчого тепла.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
 Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» 15 березня 2023 року направило засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 06 лютого 2023 року та постановити нове, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
 Вказують, що рішення суду прийнято за не повного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права,  що призвело до постановлення помилкового рішення.
Зазначають, що судом при прийнятті рішення не враховано положення ДБН В.3.2-2- 2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», наявної в матеріалах справи Довідки ТОВ «Сервіс Житлобуд-1» від 05 січня 2022 року, яка підтверджує, що в будинку за адресою: АДРЕСА_1 внутрішньо-будинкова система опалення є двохтрубною з нижньою розводкою, з по квартирною підсистемою (вертикальна-горизонтальна розводка), що згідно п.6 Порядку визначення технічної можливості встановлення вузлів  розподільного  обліку теплової енергії  та економічної доцільності встановлення приладів - розділювачів теплової енергії затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року за № 829 не дає можливості для встановлення вузлів  розподільчого  обліку теплової енергії у квартирі позивача.
Вимога позивача щодо здійснення нарахування фактично зобов`язує до вчинення певних дій у майбутньому, а тому не могла бути задоволена, оскільки чинним законодавством передбачено, що захисту підлягає тільки порушене право. Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 у справі №635/2907/16-ц.
Звертає увагу суду на те, що з 01 травня 2019 року  введено в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (Закон), ст. 5 якого передбачено, що комунальною послугою є, зокрема постачання теплової енергії.
При цьому відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що діяв до 01 травня 2019 року, комунальною визначалась послуга з централізованого опалення.
У відповідності з п.3 прикінцевих та перехідних положень Закону договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом
Відповідна постанова Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830» №1022 прийнята 08 вересня 2021 року  та набула чинності тільки 01 жовтня 2021 року (дати опублікування).        
Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку  прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг і постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надані комунальні послуги, що є публічним договором приєднання.   
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.        
КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» на своєму веб сайті здійснено публікацію індивідуальних договорів що є договорами приєднання.    
У зв`язку з тим, що співвласники будинку за адресою: АДРЕСА_1 не обрали модель договірних відносин, а тому з 01 листопада 2021 року  згідно вимог Закону позивач почав отримувати послугу з постачання теплової енергії, а тому Підприємство не зможе виконати рішення суду, оскільки нарахування за послуги з централізованого опалення більше не здійснює.
Ухвалою від 31 березня 2023 року Київським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження в даній справі та надано учасникам справи 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
 
 Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 року в частині відмовлених позовних вимог не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.
В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_2 доводи скарги підтримала.
Позивач та його представник ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечували. 
Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення позивача та представників сторін, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вважав неправомірними дії відповідача щодо зняття з обліку встановленого в квартирі позивача приладу обліку теплової енергії та нарахування йому оплати за комунальну послугу з централізованого опалення з початку опалювального сезону 2019 року без урахування щомісячних показників лічильника.
 Колегія  погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Як вбачається з матеріалів справи  та перевірено апеляційним судом,   ОСОБА_1 є власником квартири  АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру серії НОМЕР_2 від 20 липня 1999 року (а.с. 5).
Отже, позивач є споживачем житлово-комунальних послуг, в тому числі і теплопостачання, постачальником якої є КП «Київтеплоенерго».
З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що в квартирі АДРЕСА_1 у 2016 році встановлено вузол розподільного обліку теплової енергії (тепло-лічильник «Engelmann», заводський № 54953817).
21 жовтня 2016 року вказаний лічильник прийнято на комерційний облік,  що підтверджується актом  прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення (а.с. 11).
Через чотири роки було проведено повірку лічильника. Позивачу видане свідоцтво чинне до 17.11.2025 року.
29 жовтня 2021 року позивач звернувся до відповідача зі скаргою про те, що КП з невідомих причин, ігноруючи правила обліку теплової енергії, розпочало надсилати йому рахунки за централізоване опалення, формуючи штучний борг, в зв`язку із чим просив здійснити перерахунок боргу з урахуванням показів приладу обліку теплової енергії за весь період їх неврахування (а.с.13).
22 листопада 2021 року відповідачем на ім`я ОСОБА_1 направлено лист, в якому відповідач посилається на те, що з набуттям чинності ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22 червня 2017 року змінено підходи до обліку комунальних послуг, а також вимоги щодо встановлення вузлів розподільного обліку. Технічна можливість встановлення таких вузлів визначається згідно із Порядком визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільчого обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів-розподілювачів теплової енергії, затвердженим постановою КМУ від 10.10.2018 року № 829. У житловому будинку за наведеною адресою функціонує система опалення, в якій відбувається підключення опалювальних пристроїв від подавальних стояків вертикального типу. Враховуючи нормативно визначені критерії, технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії при зазначеній схемі відсутня.
Відповідач зазначив, що із введенням в дію Порядку та враховуючи зміни, що відбулися у сфері житлово-комунальних послуг, власники інших квартир не можуть реалізувати своє право на встановлення вузлів розподільного обліку, а підприємство не має підстав для взяття їх на абонентський облік. Тому у програмному комплексі КП «Київтеплоенерго» знято з обліку вузли розподільного обліку, що встановлені у будинках з внутрішньо-будинковою вертикальною системою подачі теплоносія, як такі, що не відповідають вимогам п.6 Порядку, а тому у позивача відсутня можливість передати показання з вузла розподільного обліку як через особистий кабінет, так і будь-яким іншим способом. Нарахування за послугу з централізованого опалення всім мешканцям будинку здійснюється за фактично спожиті обсяги теплової енергії згідно з показанням загально будинкового вузла комерційного обліку пропорційно опалюваній площі квартир відповідно до ст.9 та 10 вищевказаного Закону України.
Відповідно до копії акту обстеження технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії, наданого позивачу 07 липня 2022 року ТОВ «Мегаватт ЛТД», вбачається, що здійснено перевірку відповідності критеріям згідно постанови від 10 жовтня 2018 року № 829, зокрема: 1) окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньо-будинкової системи опалення будівлі - так, забудовником передбачене встановлення тепло-лічильника на зворотному трубопроводі; 2) принциповою схемою внутрішньо-будинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньо-будинкової системи опалення будівлі - так, всі радіатори оснащені автоматичними регуляторами температури; 3) під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб - так; 4) можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації - так, лічильник змонтовано на кухні, доступ можливий за присутності власника, 5) проектне рішення та заходи щодо встановлення тепло-лічильника - забудовником передбачено встановлення тепло-лічильника на зворотному трубопроводі. Проектне рішення складається з встановленням тепло-лічильника та першого термоопору на зворотному трубопроводі, другий термоопір монтується в найближчий подавальний стояк з опломбованим шаровим краном для запобігання перекриття потоку теплоносія; висновок щодо можливості встановлення: можливо (а.с.67).
З матеріалів справи також вбачається, що до початку опалювального сезону 2019 року нарахування оплати за послуги з централізованого опалення квартири, що належить позивачу здійснювалось відповідачем з урахуванням показань приладу обліку теплової енергії, що встановлений у квартирі. Проте, з початком опалювального сезону 2019 року нарахування оплати за послуги з централізованого опалення здійснювались КП ВК КМР (КМДА) «Київтеплоенерго» з урахуванням показань внутрішньо-будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі квартири позивача.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.
Так, згідно статті 6 Закону України «Про теплопостачання» державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах: зокрема, забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; забезпечення комерційного обліку постачання теплової енергії.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги.
Згідно частини сьомої статті 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» за наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.
Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» передбачено, що оператор зовнішніх інженерних мереж, виконавець комунальної послуги, інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, зобов`язані приймати вузли обліку, встановлені відповідно до вимог цього Закону, на абонентський облік протягом 14 календарних днів, про що складається відповідний акт. Прийняття приладу обліку на абонентський облік здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
До прийняття порядку, яким мала бути встановлена процедура взяття на абонентський облік, а також здійснений перегляд інших нормативно-правових актів протягом 6 місяців з дня опублікування Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (02 серпня 2017 року), діяли Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила).
Пунктом 10 Правил передбачено, що справляння плати за нормативами споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.
Відповідно до пункту 29 Правил споживач має право: зокрема, на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону. Виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця.
Відповідно до статті 1 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»:
- вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності);
- вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги.
Відповідно до частини сьомої статті 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузли розподільного обліку теплової енергії  у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються.
У такому разі для визначення обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення, на всіх опалювальних приладах (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) особами, визначеними частинами другою і третьою цієї статті, повинні бути встановлені прилади - розподілювачі теплової енергії, крім випадків, коли це економічно недоцільно.
Модель приладу-розподілювача теплової енергії визначається власником (співвласниками) будівлі за погодженням з виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги.
Усі опалювальні прилади при застосуванні вузлів розподільного обліку теплової енергії або приладів - розподілювачів теплової енергії обладнуються автоматичними регуляторами температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм.
Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів-розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. За наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.
Таким чином, повно та всебічно встановивши обставини справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується апеляційний суд, що знявши з встановленого абонентського обліку раніше взятий на нього вузол розподільчого обліку теплової енергії та, здійснюючи нарахування позивачу вартості послуги з централізованого опалення з травня 2019 року без урахування показників лічильника теплової енергії, відповідач обмежив право ОСОБА_1 на раціональне споживання теплової енергії та оплату за фактично отримані послуги з постачання теплової енергії.
Та обставина, що 10 жовтня 2018 року Постановою Кабінету Міністрів України № 829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів-розподілювачів теплової енергії (далі - Порядок № 829), не є підставою для неврахування відповідачем показників лічильника теплової енергії, встановленого у квартирі позивача, з огляду на наступне.
Так, пунктом 6 Порядку № 829 передбачено, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за відповідності внутрішньо-будинкової системи опалення всім таким критеріям:
- окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньо-будинкової системи опалення будівлі (за наявності);
- принциповою схемою внутрішньо-будинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньо-будинкової системи опалення будівлі;
- під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб;
- можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 829 розподільний облік споживання комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж і оснащена вузлами комерційного обліку теплової енергії, забезпечується шляхом встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії на вводі трубопроводів внутрішньо-будинкової системи опалення в окреме приміщення будівлі або приладів - розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах.
Відповідно до вимог пункту 10 Порядку оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09 серпня 2018 року № 205, за наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.
Відповідач вказує, що про неможливість встановлювати вузли розподільного обліку при вертикальній внутрішньо-будинковій системі опалення.
Разом з тим, квартира позивача розташована у будинку, де використовується система опалення, в якій поєднано властивості вертикальної та горизонтальної системи підключення, що підтверджується довідкою виданою  ТОВ «Сервіс Житлобуд-1» від 05 січня 2022 року №2 (а.с.15).
У квартирі позивача встановлено тепло-лічильник Engekmann, заводський №54953817.
Вказаний лічильник проходив повірку, був взятий на облік в установленому порядку відповідачем. Належних та допустимих доказів тому, що за встановленим в квартирі позивача лічильником не можна вирахувати реальну кількість використаного тепла, для обігріву квартири позивача суду не надано. 
Зміна законодавцем технічних вимог щодо порядку встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії (квартирних лічильників) не є підставою для встановлення споживачем нового обладнання для обліку тепла, за умови, що таким споживачем до прийняття нового Порядку № 829 вже встановлено індивідуальний вузол розподільного обліку теплової енергії.
Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, було визначено право споживача на встановлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік, а також проведення оплати за спожиті послуги згідно з показниками індивідуальних приладів обліку.
Отже, показники лічильників, встановлених та прийнятих на облік у встановленому законом порядку до прийняття Порядку № 829, повинні враховуватися виконавцем послуг, тобто у цьому випадку КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО».
Наведені правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 02 листопада 2021 року в справі № 756/2361/20-ц (провадження № 61-10724св21).
Верховний Суд також звертав увагу на те, що Порядок № 829 не передбачає необхідність приведення раніше встановленого вузла обліку у відповідність до цього Порядку та не встановлює заборони щодо врахування показників за такими лічильниками, які надаються споживачами. Вказаний порядок не передбачає повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку відповідно з новою процедурою, який раніше був прийнятий на абонентський облік, до набрання чинності Порядку № 829.
Суд першої інстанції надав вірну оцінку тим обставинам, що відповідачем протягом трьох років враховувались надані позивачем показники лічильника, що також свідчить про правомірність та законність його встановлення.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача щодо зняття з обліку встановленого в квартирі позивача приладу обліку теплової енергії та нарахування йому оплати за комунальну послугу з теплопостачання з початку опалювального сезону 2019 року без урахування щомісячних показників лічильника.
Враховуючи, що вузол обліку позивача вже знаходився на абонентському обліку відповідача і був знятий з нього лише в зв`язку зі зміною законодавцем технічних вимог щодо порядку встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії (квартирних лічильників),  апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції положення ДБН В.3.2-2- 2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», наявної в матеріалах справи Довідки ТОВ «Сервіс Житлобуд-1» від 05 січня 2022 року,яка підтверджує, що в будинку за адресою: АДРЕСА_1 внутрішньо-будинкова система опалення є двохтрубною з нижньою розводкою, з по квартирною підсистемою (вертикальна-горизонтальна розводка)
Доводи апеляційної скарги щодо того, що  вимога позивача щодо здійснення нарахування фактично зобов`язує до вчинення певних дій у майбутньому, а тому не могла бути задоволена, оскільки чинним законодавством передбачено, що захисту підлягає тільки порушене право є необґрунтованими, оскільки  вимоги позивача стосувались передбаченого законодавцем права особи звертатись з позовом до суду про зобов`язання вчинити певні дії. Апеляційний суд зазначає, що вимоги про зобов`язання в подальшому нараховувати оплату за постачання теплової енергії з врахуванням  приладу обліку , стосуються лише періоду до проведення наступної повірки, яка має проводитись в установленому законом порядку. 
Посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №635/2907/16-ц не можу бути застосовано в даних правовідносин, оскільки у вказаній справі предметом позовних вимог було  усунення перешкод у користуванні спірним нерухомим майном в майбутньому, що відрізняється від предмету позовних вимог у даній справі.
Доводи відповідача про те, що позовні вимоги заявлено до структурного підрозділу, який не є юридичною особою є безпідставні, оскільки вимоги були заявлені до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської державної адміністрації «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» , які є юридичною особою. Крім того, участь в процесі брав представник саме вказаної юридичної особи, і обов`язки судом покладено на належного відповідача, який надає послугу з постачання теплової енергії.
Разом з тим слушними є доводи скарги про те, що з травня 2019 року, відбулися зміни в законодавстві і змінилась назва послуги з "Централізованого опалення" на послугу з постачання теплової енергії.
З 01 травня 2019 року  введено в дію Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 5 якого передбачено, що комунальною послугою є, зокрема постачання теплової енергії.
Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що діяв до 01 травня 2019 року, комунальною визначалась послуга з централізованого опалення.
У відповідності з п.3 прикінцевих та перехідних положень Закону договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.
Відповідна постанова Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830» №1022 прийнята 08 вересня 2021 року  та набула чинності тільки 01 жовтня 2021 року (дати опублікування).        
Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку за прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг і постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надані комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. 
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.        
КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» на своєму веб сайті здійснено публікацію індивідуальних договору що є договорами приєднання.    
Судом встановлено, що співвласники будинку за адресою: АДРЕСА_1 не обрали модель договірних відносин, а тому з 01 листопада 2021 року  згідно вимог Закону позивач почав отримувати послугу з постачання теплової енергії.
Враховуючи те, що послугу з  централізованого опалення замінено на постачання теплової енергії, які є тотожними послугами та враховуючи те, що підприємство не зможе виконати рішення суду, оскільки нарахування за послуги з централізованого опалення більше не здійснює колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зміни рішення  про визнання неправомірними дій,  зобов`язання здійснювати нарахування оплати за централізоване опалення та проведення перерахунку вартості наданих послуг  з централізованого опалення, виклавши резолютивну частину рішення в новій редакції: замінивши назву послуги "централізоване опалення" на послугу з постачання теплової енергії.
При цьому, колегія суддів керується ст. 376 ЦПК України, відповідно до якої підставою для зміни рішення суду є не вірне застосування норм матеріального права та не повне встановлення обставин справи.
В іншій частині рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга задоволенню в повному обсязі не підлягає.
Враховуючи, що за результатами апеляційного розгляду змінено лише назву послуги, щодо якої вирішувався спір, перерозподіл судових витрат не проводиться. Всі судові витрати має нести відповідач.
Керуючись ст.ст.  367, 368, 374, 375, 376,  381-384 ЦПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу  Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської державної адміністрації «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» - задовольнити частково.
Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 року - змінити, виклавши його резолютивну частину в такій редакції: 
Визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»  щодо проведення нарахування за комунальну послугу з постачання теплової енергії без урахування щомісячних показів засобу обліку теплової енергії Engekmann, заводський №54953817, з початку опалювального сезону 2019 року по кінець опалювального сезону 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» Структурний підрозділ «Енергозбут» здійснювати нарахування оплати за постачання теплової енергії у квартирі  АДРЕСА_1  з урахуванням показів засобу обліку теплової енергії Engekmann, заводський № 54953817 .
Зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» Структурний підрозділ «Енергозбут» здійснити перерахунок нарахувань за постачання теплової енергії за весь період неврахування показів засобу обліку теплової енергії та здійснювати нарахування у подальшому враховуючи показники приладів обліку споживчого тепла у квартирі  АДРЕСА_1 .
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 11 травня 2023 року.
Головуючий                                                                                    О.В. Желепа
Судді                                                                                                 О.Ф. Мазурик
                                                                                                           О.І. Шкоріна