Справа № 128/3649/21
Провадження № 22-ц/801/871/2023
Категорія: 19
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач:Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України

02 травня 2023 року	  	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,
суддів: Матківської М.В., Міхасішина І.В.
з участю секретаря судового засідання Обертун Н.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське орендне підприємство «Михайлівське» 
на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20 лютого 2023 року, ухвалене під головуванням судді Шевчук Л.П., 
у справі № 128/3649/21
за позовом керівника Немирівської окружної прокуратури Вінницької області (позивач) 
поданого в інтересах держави в особі Вороновицької селищної ради Вінницького району
до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_1 (відповідачі)
за участі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське орендне підприємство «Михайлівське» (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору)
про визнання незаконним наказу та витребування земельної ділянки, - 
встановив:
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2021 року керівник Немирівської окружної прокуратури Вінницької області звернувся до районного суду в інтересах держави в особі Вороновицької селищної ради Вінницького району до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору – Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське орендне підприємство «Михайлівське» про визнання незаконним наказу та витребування земельної ділянки, обґрунтувавши вимоги тим, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 19.07.2019 № 2-12152/15-19-сг затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам та надано із земель державної власності у власність ОСОБА_1 земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 1,4705 га, з кадастровим номером 0520681400:01:002:0146, що розташована на території Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства. 
На підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 19.07.2019 № 2-12152/15-19-сг державним реєстратором Липовецької РДА Чубатюк О.Р. 27.11.2019 зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1 . 
Вважає зазначений наказ ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області незаконним, прийнятим в порушення вимог ст. 116, ст. 118, ч. 1 ст. 121 ЗК України, оскільки за даними Державного реєстру речових прав, ОСОБА_1 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру в Одеській області № 15-335/13-19-СГ від 23.01.2019 вже отримав безоплатно у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером 5121084100:01:001:1681, площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мирненської сільської ради Біляєвського району Одеської області, а відтак, використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання.
Крім того, згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, земельна ділянка площею 1,4705 га кадастровий номер 0520681400:01:002:0146, перебуває в оренді ТОВ «Сільськогосподарське орендне підприємство «Михайлівське» строком на 9 років з правом пролонгації на підставі договору оренди б/н від 06.12.2019, укладеного з ОСОБА_1 .
З урахуванням викладених у позові обставин просив: визнати незаконним наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 19.07.2019 №2-12152/15-19-сг, яким затвердженого проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,4705 га з кадастровим номером 0520681400:01:002:0146, що розташована на території Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства; витребувати у ОСОБА_1 на користь держави в особі Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області зазначену земельну ділянку.
Рішення суду першої інстанції
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 20 лютого 2023 року позов задоволено. Визнано незаконним наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 19.07.2019 № 2-12152/15-19-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 1,4705 га (кадастровий номер 0520681400:01:002:0146) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області (на теперішній час на території Вороновицької територіальної громади Вінницького району Вінницької області).
Витребувано у ОСОБА_1 на користь Вороновицької територіальної громади в особі Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області земельну ділянку загальною площею 1,4705 га, кадастровий номер 0520681400:01:002:0146, що була передана наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 19.07.2019 №2-12152/15-19-СГ у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована на території Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області (на теперішній час на території Вороновицької територіальної громади Вінницького району Вінницької області).
Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та ОСОБА_1 на користь Вінницької обласної прокуратури витрати зі сплати судового збору в розмірі 5675,00 грн, а саме: по 2 837,50 грн з кожного.
Скасовано забезпечення позову у вигляді арешту земельної ділянки площею 1,4705 га, кадастровий номер 0520681400:01:002:0146, що розташована на території Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області (раніше територія Гуменської сільської ради), яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 , що застосовані ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 05.01.2022. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із судовим рішенням, 23 березня 2023 року ТОВ «Сільськогосподарське орендне підприємство «Михайлівське» подано апеляційну скаргу, у якій скаржник просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що ТОВ «Сільськогосподарське орендне підприємство «Михайлівське» з 2019 року є законним користувачем земельної ділянки, і витребування її у товариства призводить до припинення договору оренди. 
Крім того, на думку скаржника в даному випадку ефективним способом захисту права власності (речового права) вважається заявлення вимоги про витребування земельної ділянки з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку ст. 387 ЦК України саме від добросовісного користувача, яким є третя особа ТОВ «Сільськогосподарське орендне підприємство «Михайлівське».
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Провадження у справі в суді апеляційної інстанції
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою суду від 14 квітня 2023 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду. 
В судовому засіданні представник скаржника ТОВ «Сільськогосподарське орендне підприємство «Михайлівське» Гула А.А. вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити. 
Прокурор Гупяк О.В. проти вимог апеляційної скарги заперечував, вважає рішення суду обґрунтованим.
Представник Вороновицької селищної ради, в інтересах якої подано позов і відповідачі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області та ОСОБА_1 , повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилася, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.
Встановлені судом першої інстанції обставини
Судом першої інстанції встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 23.01.2019 № 15-335/13-19-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер 5121084100:01:001:1681) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства (землі сільськогосподарського призначення), розташовану на території Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області .
Крім того, на підставі поданої ОСОБА_1 заяви про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 1,9 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Гуменської сільської ради, 22 грудня 2017 року Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області видано наказ №2-16313/15-17-сг про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,9 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства.
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 19.07.2019 №2-12152/15-19-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 та надано у власність земельну ділянку загальною площею 1,4705 га (кадастровий номер 0520681400:01:002:0146) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області .
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 08.12.2021 за № 298085695, та №289085313 за відповідачем ОСОБА_1 11.05.2019 та 27.11.2019 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 5121084100:01:001:1681) для ведення особистого селянського господарства, Мирненська сільська рада Біляївського району Одеської області, яка передана в оренду ТОВ «Виробничо-комерційна Агрофірма «Маяки» та право приватної власності на земельну ділянку площею 1,4705 га (кадастровий номер 0520681400:01:002:0146) для ведення особистого селянського господарства, Гуменська сільська рада Вінницького району Вінницької області, яка передана в оренду ТОВ «Сільськогосподарське орендне підприємство «Михайлівське».
Отже судом встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідач ОСОБА_1 отримав безоплатно дві земельні ділянки, а саме земельну ділянку площею 2,00 га, (кадастровий номер 5121084100:01:001:1681) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,4705 га (кадастровий номер 0520681400:01:002:0146), що розташована на території Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області.
Позиція апеляційного суду
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують з огляду на таке.
Стаття 80 ЗК України передбачає суб`єктний склад власників землі, визначаючи, що громадяни та юридичні особи є суб`єктами права власності на землі приватної власності, територіальні громади є суб`єктами права власності на землі комунальної власності та реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, держава, реалізуючи право власності через відповідні органи державної влади, є суб`єктом права власності на землі державної власності.
Земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності.
Прийняття рішення про передачу у приватну власність землі державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі державної чи комунальної власності. В цьому контексті у сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України).
Відповідно до пункту «б» частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2, 0 гектара.
Згідно із частинами першою-четвертою статтею 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.
Суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_1 повторно скористався правом на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності, що суперечить приписам частини четвертої статті 116 ЗК України. Відтак на підставі оспорюваного наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 19.07.2019 №2-12152/15-19-СГ, спірна земельна ділянка безпідставно вибула із державної власності. 
З наведених підстав суд зробив обґрунтований висновок про те, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 19.07.2019 №2-12152/15-19-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано спірну земельну ділянку у власність ОСОБА_1 , який таке право вже використав, є незаконним.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що дані правовідносини регулюються нормами ст. 387, 388 ЦК України, а застосований судом спосіб захисту прав є неправильним, апеляційний суд зазначає таке. 
Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.
Згідно з частиною першою статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконно володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з його волі. Власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК України.
Зокрема, відповідно до закріпленого у статті 387 ЦК України правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.
Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.
Відповідач міг стати добросовісним набувачем лише за умови, якщо на момент отримання у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 1,405 га, з кадастровим номером 0520681400:01:002:0146, що розташована на території Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства не було відповідного запису в Державному реєстрі речових прав, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5121084100:01:001:1681, площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мирненської сільської ради Біляєвського району Одеської області, яку він раніше отримав безоплатно у приватну власність
Оскільки відповідач ОСОБА_1 отримав у власність спірну земельну ділянку всупереч вимогам ст. 116, 118, 121 ЗК України знаючи, тобто знаючи, що це є порушенням, він не є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки, а тому твердження ТОВ «Сільськогосподарське орендне підприємство «Михайлівське», у цій частині апеляційної скарги є хибним.
Щодо необхідності витребування земельної ділянки не у відповідача ОСОБА_1 , а у третьої особи ТОВ «СОП «Михайлівське», то зазначені доводи апеляційної скарги є помилковими, так як на підставі укладеного 06.12.2019 між сторонами договору ТОВ «СОК «Михайлівське» є орендарем спірної земельної ділянки строком на 9 років.
Згідно з частиною 5 статті 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. 
В даній цивільній справі прокурором не заявлено вимог про скасування речового права – права оренди землі, що виникло на підставі вищевказаного договору, дострокове розірвання договору оренди чи повернення земельної ділянки орендарем.
Як зазначалося вище, віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. При цьому володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється. Якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими можна підтвердити, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку (пункт 43 Постанови ВС від 04.07.2008 у справі № 653/1096/16-ц, провадження № 14-181-цс18).
Таким володіючим невласником в даній справі є саме відповідач ОСОБА_1 , а не ТОВ «СОК «Михайлівське», а відтак обраний прокурором і застосований судом першої інстанції спосіб захисту прав є правильним і ефективним. 
Отже суд першої інстанції повно встановив обставини справи і правовідносини, що виникли між сторонами і дійшов правильного висновку про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Щодо судових витрат
По справі відсутні підстави для перерозподілу чи відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, Суд,- 
постановив:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське орендне підприємство «Михайлівське» залишити без задоволення, а рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20 лютого 2023 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.
Головуючий                                                        І.М. Стадник 

Судді                                                                І.В. Міхасішин

                                                               М.В. Матківська