П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/15615/22	
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Домусчі С.Д., Шеметенко Л. П.
за участі секретаря – Алексєєвої Н. М.

позивача – ОСОБА_1 
представника Департаменту патрульної поліції – Димона І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року, постановлену у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності протиправною та стягнення добових і витрат на відрядження

В С Т А Н О В И В:

Одеський окружний адміністративний суд, ухвалюючи рішення за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Департаменту патрульної поліції  щодо ненарахування та невиплати йому добових та витрат на відрядження, а також про їх стягнення, дійшов висновку про наявність підстав для постановлення окремої ухвали, з метою вжиття, суб`єктом владних повноважень, заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Окрема ухвала суду першої інстанції обґрунтовувалася тим, що в процесі офіційного з`ясування всіх обставин справи було встановлено порушення реєстрації та обліку документів, з боку відділу документального забезпечення Управління патрульної поліції в Одеській області.
Як зазначив суд, ці порушення допущені внаслідок неналежного здійснення та неналежної організації документообігу, а також незабезпечення збереження документаційного фонду тощо.
Суд першої інстанції вважав, що за зверненнями позивача, де наголошувалося про вказані обставини, Департамент патрульної поліції повинен був їх перевірити у формі службового розслідування.
Однак, як установив суд, територіальний підрозділ, в особі Управління патрульної поліції в Одеській області, лише обмежилося поверхневою перевіркою, в ході якої були відібрані пояснення від ОСОБА_2 , зміст яких, з урахуванням встановлених у справі обставин, викликає сумніви.

Вважаючи окрему ухвалу суду першої інстанції  незаконною та необґрунтованою, Департамент патрульної поліції, в апеляційній скарзі, просить її скасувати.

В суді апеляційної інстанції представник Департамент патрульної поліції підтримав доводи апеляції та просив її задовольнити.
ОСОБА_1 заперечував проти задоволення скарги, вважаючи судове рішення законним та обгрунтованим.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.
Частини 1, 2, 4 -7  статті 249 КАС України унормовують, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.
Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Обґрунтовуючи незаконність та необґрунтованість окремої ухвали представник Департаменту патрульної поліції наводить доводи, які свідчать про його незгоду з мотивувальною частиною рішення суду першої інстанції, що було ухвалено за результатами розгляду позову ОСОБА_1 про визнання  протиправною бездіяльності Департаменту патрульної поліції щодо ненарахування та невиплати йому добових та витрат на відрядження, а також про їх стягнення.
Так, у цьому рішенні суд дійшов висновку, що є доведеним факт передачі ОСОБА_1 оригіналів підтвердних документів до відділу документального забезпечення Управління патрульної поліції в Одеській області, адже це підтверджується показами свідків та наданими позивачем  копіями підтвердних документів, які вочевидь зроблені з оригіналів.
Отже, за таких обставин, на думку колегії суддів, якщо Департамент патрульної поліції не погоджувався з таким висновком суду,  він повинен був оскаржувати, в апеляційному порядку, мотивувальну частину судового рішення.
Водночас, слід констатувати, що відсутня апеляція Департаменту патрульної поліції, де б висловлювалася незгода з висновками суду першої інстанції про встановлення вини Управління патрульної поліції в Одеській області у втраті оригіналів документів, що підтверджують витрати на відрядження ОСОБА_1 .
За таких умов, слід вважати, що Департамент патрульної поліції погодився з правовою позицією суду, наведеною в мотивувальній частині рішення, а відтак, у нього відсутнє право в цій апеляції стверджувати про те, що висновки суду не відповідають обставинам справи і є недоведеними обставини порушення суб`єктом владних повноважень прав позивача на відшкодування витрат, пов`язаних з відрядженням.

Стосовно розв`язання доводу Департаменту патрульної поліції, що окрема ухвала суперечить змісту судового рішення, за яким ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову, колегія суддів зазначає таке.
Як випливає із рішення суду першої інстанції підставою для відмови ОСОБА_1 в задоволенні позову стало переконання суду, що встановлення факту передачі відповідачу оригіналів підтвердних документів щодо відряджень, не може собою підміняти оригінали таких документів, наявність яких є обов`язковою умовою для відповідних нарахувань і виплат.
Отже, відмова суду першої інстанції в задоволенні позову, не пов`язана з тим, що саме з вини позивача, відсутні підстави для відшкодування йому витрат на відрядження.
З огляду на це, рішення суду по суті спору, не суперечить окремій ухвалі.
Варто також відзначити про наявність ще одного, встановленого судом першої інстанції, факту, який став спонукаючим для ухвалення окремої ухвали.
Цим фактом є системність випадків невиплати працівникам Управління патрульної поліції в Одеській області добових та витрат на відрядження, з підстав відсутності у даних осіб оригіналів підтвердних документів, попри  те, що факт  направлення у  відрядження не заперечується.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що окрема ухвала суду першої інстанції прийнята відповідно до вимог даної статті.
Відповідно до частини 2 статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Окрема ухвала суду першої інстанції, після її перегляду в апеляційному порядку, оскарженню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 310, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції – залишити без задоволення.
Окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року, постановлену у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності протиправною та стягнення добових і витрат на відрядження – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя                                                             І. О. Турецька

суддя                                                                                 С. Д. Домусчі

суддя                                                                                 Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 20.04.2023.