Ухвала
 
14 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 752/2177/22
провадження № 61-4447ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.,     
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 02 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи: служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2022 року ОСОБА_3 звернулась до  суду з позовом до  ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи: служба у справах дітей Солом`янської районної у 
м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, у якому просила відібрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батька ОСОБА_1 та бабусі ОСОБА_4 і повернути дитину їй.
 
У подальшому у травні 2022 року ОСОБА_3 подала заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просила: відібрати малолітню дитину 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батька ОСОБА_1 та бабусі ОСОБА_4 , повернути дитину їй та визначити місце проживання малолітньої дитини з нею.
17 жовтня 2022 року на адресу Голосіївського районного суду міста Києва  від адвоката Незвіського Д. Я. в інтересах ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява про визначення місця проживання дитини, в якій ОСОБА_1 просив визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним, до досягнення дитиною 14-ти річного віку.
 
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02 лютого 
2023 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація, про визначення місця проживання малолітньої дитини - повернуто заявнику.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 03 березня 2023 року ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 02 лютого 2023 року залишено без змін.
 
28 березня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 02 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 березня 2023 року у вказаній справі, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до спільного розгляду з позовом ОСОБА_3 у справі № 752/2177/22, об`єднавши вимоги за позовами в одне провадження та направивши матеріали справи 
№ 752/2177/22 для продовження розгляду судом першої інстанції.
 
Касаційна скарга подана у строк та з дотриманням вимог статі 392 ЦПК України.
 
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої  статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19, від 10 грудня 2019 року у справі № 923/1061/18, 
від 19 грудня 219 року у справі № 925/185/19, від 23 січня 2020 року у справі № 925/186/19 щодо розмежування понять збільшення розміру позовних вимог та зміни предмету позову.
 
Також заявник посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування статей 49, 178, 193 ЦПК України відносно моменту початку відліку строку на подання відзиву на позовну заяву із зміненим предметом та, відповідно, подання зустрічної позовної заяви внаслідок прийняття судом заяви про зміну предмета позову.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
Крім того, до касаційної скарги заявником додано заяву про забезпечення доказів під час розгляду касаційної скарги, у якій заявник просить забезпечити докази шляхом витребування із суду першої інстанції матеріалів цивільної справи № 752/2177/22 за позовом ОСОБА_3 до 
ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи: служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини, для огляду матеріалів цієї справи касаційним судом у судовому засіданні, в тому числі протоколи судових засідань від 26 травня 2022 року, 20 червня 2022 року, 14 липня 2022 року, 21 липня 2022 року, 20 вересня 2022 року, 17 жовтня 2022 року, 15 листопада 2022 року, 07 грудня 2022 року, 02 лютого 2023 року, технічні засоби судових засідань від 26 травня 2022 року, 20 червня 2022 року, 
14 липня 2022 року, 21 липня 2022 року, 20 вересня 2022 року, 17 жовтня 2022 року, 15 листопада 2022 року, 07 грудня 2022 року, 02 лютого 
2023 року, будь-яка інша аудіо- та відео фіксація судових засідань 
від 26 травня 2022 року, 20 червня 2022 року, 14 липня 2022 року, 21 липня 2022 року, 20 вересня 2022 року, 17 жовтня 2022 року, 15 листопада 
2022 року, 07 грудня 2022 року, 02 лютого 2023 року), заяву ОСОБА_3 про збільшення розміру позовних вимог, зустрічний позов ОСОБА_1 .
 
Розглядаючи заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про забезпечення доказів, Верховний Суд виходить з такого.
 
Відповідно до частини другої статті 118 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею.
 
Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження обмежені правилами Глави 2 Розділу V ЦПК України «Касаційне провадження».
 
За правилом частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вирішення питання про забезпечення доказів правилами зазначеної Глави ЦПК України не передбачене та до компетенції Верховного Суду не належить.
 
Отже, відповідно до визначених процесуальним законом повноважень та функцій Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення процесуального питання про забезпечення доказів на цій стадії розгляду справи.
 
З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє 
ОСОБА_2 , про забезпечення доказів у цій справі задоволенню не підлягає.
 
У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395, 402, 436 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Голосіївського районного суду міста Києва  цивільну справу № 752/2177/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи: служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини.
 
Відмовити у задоволенні заяви  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи: служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               В. В. Сердюк

                                                                                                            В. А. Стрільчук

                                                                                                            І. М.  Фаловська