У х в а л а  
 
15 червня 2023 року
м. Київ
 
справа № 757/22423/21-ц
провадження № 61-8299ск23
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач),       Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 травня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,
 
В с т а н о в и в:
У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що за час подружніх відносин із відповідачем, ними було придбано майно, що являється спільним майном подружжя, та підлягає поділу, у зв`язку із розірванням шлюбу.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 16 листопада                       2022 року зупинено провадження у справі до вирішення справи                                         № 757/22781/22-ц.
Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Новак Н. Ю. в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.
Постановою Київського апеляційного суду від 27 березня 2023 року апеляційну скаргу адвокат Новак Н.Ю. в інтересах ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Печерського районного суду міста Києва від                             16 листопада 2022 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
10 квітня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Київського апеляційного суду від  27 березня 2023 року.
Заява обґрунтована тим, що в постанові помилково вказано, що відзив на апеляційну скаргу не надходив. Зауважував, що відзив на апеляційну скаргу було надіслано 17 лютого 2023 року.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 травня 2023 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Київського апеляційного суду від 27 березня 2023 року залишено без задоволення.
01 червня 2023 року  ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 травня 2023 року.
 
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 18 травня 2023 року та виправити описку в постанові Київського апеляційного суду від 27 березня 2023 року у справі № 757/22423/21-ц в частині, що відзив на апеляційну скаргу не подавався шляхом вказання дати надходження відзиву на апеляційну скаргу у справі № 757/22423/21-ц.
 
Дослідивши касаційну скаргуОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 травня 2023 року, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, з огляду на наступне.
 
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу. 
 
У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Ухвала суду апеляційної інстанції про виправлення описки як процесуальний документ, що може бути оскаржений, передбачений відповідно пункту 19 частини першої статті 353 ЦПК України, який відсутній у зазначеному переліку, а отже така ухвала Київського апеляційного суду від 18 травня 2023 року не підлягає касаційному оскарженню.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт                   8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
У відповідності до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Таким чином, відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України ухвала Київського апеляційного суду від 18 травня 2023 року не підлягає касаційному оскарженню, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
На підставі наведеного, керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
У х в а л и в:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 травня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                          В. М. Ігнатенко

 
                                                                                                                      С. О. Карпенко

 
                                                                                                                      В. А. Стрільчук