П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/3445/22	
Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Бітова А.І., 
                                                    Танасогло Т.М.
          розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023р. про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
 
В С Т А Н О В И Л А:
У лютому 2022р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 1.04.2019р. на підставі довідки Одеського ОТЦКСП за №ЮО61169 від 1.11.2021р., виданої станом на 5.03.2019р. у відповідності до вимог ст.43 і 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9.04.1992р. №2262-ХІІ та положень Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»; 
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області з 1.04.2019р. перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського ОТЦКСП за №ЮО61169 від 1.11.2021р., виданої станом на 5.03.2019р. у відповідності до вимог ст.43 і 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9.04.1992р. №2262-ХІІ та положень Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 1.04.2019р. по день проведення перерахунку. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2022р. задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 1.04.2019р. на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО61169 від 1.11.2021р., виданої станом на 5.03.2019р. у відповідності до вимог ст.43 і 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9.04.1992р. №2262-ХІІ та положень Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області з 1.04.2019р. перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО61169 від 1.11.2021р., виданої станом на 5.03.2019р. у відповідності до вимог ст.43 і 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9.04.1992р. №2262-ХІІ та положень Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 1.04.2019р. по день проведення перерахунку.
Рішення набрало законної сили 31.05.2022р., та на його виконання виконавчі листи не видавались.
1.03.2023р. до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про заміну стягувача у виконавчому листі по справі №420/3445/22 (вхід. №6209/23), відповідно до якої позивач просить суд замінити стягувача у виконавчому листі, виданому Одеським окружним адміністративним судом в адміністративній справі №420/3445/22, а саме ОСОБА_1 його правонаступником ОСОБА_2 ..
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2023р. вказану заяву задоволено частково.
Замінено стягувача ОСОБА_1 , у виконавчому провадженні з виконання судового рішення, яке набрало законної сили 31.05.2022р. в адміністративній справі №420/3445/22, його правонаступником ОСОБА_2 ..
У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
Не погоджуючись із даною ухвалою суду ГУ ПФУ в Одеській області подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, а у задоволенні заяви відмовити.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права
Задовольняючи частково заяву про заміну стягувача у виконавчому листі, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 як дружина позивача, яка проживала разом із пенсіонером на день його смерті, має право на одержання сум пенсії, не отриманих пенсіонером, незалежно від того, чи забезпечується заявниця пенсією у разі втрати годувальника.
Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, виходячи з наступного.
За правилами ч.1 ст.379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Вказані положення адміністративного процесуального законодавства кореспондуються із приписами ч.5 ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження» від 2.06.2016р. за №1404-VIII, згідно яких у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
За загальним правилом, наведеним у ч.1 ст.52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Отже, процесуальне правонаступництво означає зміну персонального складу учасників спору. Процесуальне правонаступництво можна визначити як заміну сторони чи третьої особи у спірних або встановлених судом правовідносинах внаслідок зміни суб`єктів права або обов`язку в правовідносинах.
Процесуальне правонаступництво застосовується лише щодо сторін правовідносин та можливе в будь-якій стадії процесу і у будь-якому виді провадження.
Залежно від обсягу правонаступництва розрізняють універсальне (повне) і сингулярне (часткове) правонаступництво. Універсальне правонаступництво настає у разі смерті громадянина і припинення юридичної особи, а сингулярне - заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.
В контексті спірного питання, апеляційний суд враховує, що за визначенням, наведеним у ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» від 2.06.2016р. за №1404-VIII, виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, спрямованою на примусове виконання рішень.
Таким чином, провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження та мають розглядатися як цілісний процес.
Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому, на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження являє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» від 2.06.2016р. за №1404-VIII.
Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.
При цьому, ЗУ «Про виконавче провадження» від 2.06.2016р. за №1404-VIII не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, надає можливість виправлення судом невідповідності виконавчого документа вимогам за заявою стягувача (абз.2 ч.4 ст.4 цього Закону).
Отже, з огляду на положення ч.1 ст.52 КАС України, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений виконавчий лист до примусового виконання.
Апеляційний суд враховує, що предметом спору у цій справі була протиправність відмови територіального органу пенсійного фонду у проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії у відповідності до ст.43,63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень Постанови КМУ від 30.08.2017р. за №704.
Так, судовим рішенням, яке набрало законної сили у цій справі, було зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести з 1.04.2019р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 за №ЮО61169 від 1.11.2021р., виданої станом на 5.03.2019р. у відповідності до вимог ст.43 і 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 9.04.1992р. №2262-ХІІ та положень Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Як вбачається із матеріалів справи, що у відповідності до Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 від 23.08.1968р., ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_1 (позивача) (а.с.59 зворотній бік).
Згідно Свідоцтва від 22.12.2022р. Серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 помер - 22.12.2022р..
На адвокатський запит у листі від 27.01.2023р. ГУ ПФУ в Одеській області повідомило про те, що на підставі судового рішення, яке набрало законної сили в адміністративній справі №420/3445/22, ОСОБА_1 12.08.2022р. проведено перерахунок пенсії з 1.04.2019р. на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 за №ЮО61169 від 1.11.2021р. про грошове забезпечення станом на 5.03.2019р., у відповідності до вимог ст.43, 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 9.04.1992р. за №2262-ХІІ та положень Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 (а.с.60 зворотній бік).
Сума доплати за період з 1.04.2019р. по 31.08.2022р., яка підлягала виплаті позивачу склала 203  867,41грн..
Крім того, в апеляційній скарзі пенсійний орган зазначив, що оскільки спадкоємці не є стороною по справі №420/3445/22 в розумінні ст.46 КАС України, право на отримання доплати, нарахованої на виконання рішення суду, вони матимуть у разі зміни сторони виконавчого провадження по вищевказаній справі в порядку, передбаченому ст.379 КАС України.
У відповідності до ч.1 ст.61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9.04.1992р. за №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Аналізуючи вищевказане, судова колегія вважає, що ОСОБА_2 як дружина позивача, яка проживала разом із пенсіонером на день його смерті, має право на одержання сум пенсії, не отриманих пенсіонером, незалежно від того, чи забезпечується заявниця пенсією у разі втрати годувальника.
Апеляційний суд враховує, що у цій справі не було видано виконавчий лист з метою примусового виконання рішення суду, виконавче провадження не відкривалось. Рішення суду, яке набрало законної сили у цій справі, в частині проведення позивачу перерахунку та нарахування сум пенсії виконано невідкладно після набрання рішення чинності.
Виходячи з наведеного у сукупності та враховуючи, що виконання рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви та вбачає правові підстави для заміни на цій стадії судового процесу стягувача – ОСОБА_1 його правонаступником – ОСОБА_2 .
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 6.09.2021р. у справі за №520/5612/19, від 7.09.2022р. у справі за №520/19364/2020, від 31.10.2022р. у справі за №640/20737/20, від 26.01.2023р. у справі за №300/4435/21, від 20.03.2023р. у справі за №420/6747/21. 
В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.
За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвала суду прийнята з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246, 311, 315, 316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023р. про заміну сторони у виконавчому провадженні – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий:                                                                                Ю.М. Градовський

Судді:                                                                                          А.І. Бітов

                                                                                                    Т.М. Танасогло