Постанова                                                   
Іменем  України
 
28 червня 2023 року
м. Київ
 
справа № 592/6307/16  
провадження № 61-4518св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Хопти С. Ф., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;
відповідачі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яка є законним представником ОСОБА_8 , Сумський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми);
треті особи: Сумська міська державна нотаріальна контора, Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради;
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги  ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 листопада 2022 року у складі судді Литовченка О. В. та постанову Сумського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року у складі колегії суддів: Кононенко О. Ю., Собини О. І., Ткачук С. С.,
ВСТАНОВИВ:
1.                 Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2016 року  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яка є законним представником ОСОБА_8 , Сумського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), треті особи: Сумська міська державна нотаріальна контора, Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради, про встановлення факту батьківства, зобов`язання внести зміни до актового запису про народження та визнання права власності на спадкове майно 
у порядку спадкування за законом.
Позовна заява мотивована тим, що з 2004 року по 2011 рік вона перебувала у близьких стосунках з ОСОБА_9 , а з 2011 року по квітень 2016 року проживала разом з ним фактично однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . За цей час від ОСОБА_9 у неї народилися дві дочки: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивачка вказувала, що на час народження дітей ОСОБА_9 перебував у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_4 , тому нею було прийнято рішення про реєстрацію дочок на своє прізвище, а у свідоцтвах про народження дітей по батькові дітей зазначено біологічного батька - ОСОБА_9 відповідно до частини першої статті 135 СК України.
Зазначала, що ОСОБА_9 визнавав себе батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проживав разом з нею та дочками, займався вихованням дітей, піклувався про них, матеріально забезпечував, дочки візуально схожі з батьком.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 помер.
Факт того, що ОСОБА_9 є біологічним батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження дітей та актовим записом про їх народження, в яких зазначено по батькові дітей ОСОБА_9 . Крім того, відомості про біологічного батька - ОСОБА_9 наявні в медичній документації дітей.
Оскільки ОСОБА_9 є біологічним батьком її дітей, то встановлення факту батьківства, як спосіб захисту порушеного права її дітей, необхідне для прийняття спадщини та отримання допомоги по втраті годувальника.
Після смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна, право на яке, у разі визнання батьківства, мають її діти у рівних частках у розмірі 1/6 кожен разом з іншими спадкоємцями першої черги, а саме: на квартиру АДРЕСА_2 ; житловий будинок АДРЕСА_3 ; житловий будинок АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_4 ; земельну ділянку, площею 0,0100 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , кадастровий номер: 0111947900:01:001:001:0269. 
Отже, до спадкоємців першої черги входять: ОСОБА_4 - дружина померлого та його діти: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а також її діти:  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , народжених від  ОСОБА_9 .
Посилаючись на викладене,  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , уточнивши позовні вимоги, просила суд:
 - встановити факт батьківства ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітніх дочок: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
 - зобов`язати Ковпаківський районний у м. Суми відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області внести відповідні зміни до актових записів за № 20 від 16 грудня 2005 про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та за № 896 від 08 серпня 2013 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо їх батька, та видати нові свідоцтва про народження із зазначенням батька ОСОБА_2 , ОСОБА_3  - ОСОБА_9 
 - визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/6 частину спадкового майна за кожною у порядку спадкування за законом після смерті їх батька - ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , задоволено частково. 
Встановлено факт батьківства ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Суми, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановлено факт батьківства ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Суми, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зобов`язано Сумський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) внести відповідні зміни до актового запису за № 20 від 16 грудня 2005 року про народження ОСОБА_2 30 листопада 2005 року щодо її батька із зазначенням батька ОСОБА_2 - ОСОБА_9 .
Зобов`язано Сумський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) внести відповідні зміни до актового запису за № 896 від 08 серпня 2013 року про народження ОСОБА_3 28 липня 2013 року щодо її батька із зазначенням батька ОСОБА_3 - ОСОБА_9 .
В іншій частині позову відмовлено. 
Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції, пославшись на відповідні правові висновки Верховного Суду, виходив із того, що біологічне батьківство померлого ОСОБА_9 відносно дочок: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , доведено належними та допустимими доказами, у тому числі висновком судової молекулярно-генетичної експертизи від 14 липня 2017 року № 157.У зв`язку з цим підлягають задоволенню також вимоги, які є похідними, а саме щодо внесення змін до актових записів про народження дітей.
Мотивуючи відмову у задоволенні вимоги про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, суд вважав, що оскільки з моменту набрання законної сили рішенням суду про встановлення факту батьківства спадкодавця по відношенню спадкоємців (позивачів) зникнуть наявні перешкоди для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину, а отже, це питання в подальшому підлягає вирішенню в нотаріальному порядку та не потребує втручання суду в спадкові правовідносини.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Сумського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року апеляційні скарги представника ОСОБА_4 , ОСОБА_6 - ОСОБА_10 - залишено без задоволення. Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 листопада 2022 року залишено без змін.
Погоджуючись із висновками районного суду, апеляційний суд також вказав, що за клопотанням позивачки ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 квітня 2017 року було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, за результатами проведення якої 14 липня 2017 року було складено висновок експерта № 157, яким встановлено вірогідність батьківства ОСОБА_9 відносно дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не менше ніж на 99,99 %. Вказаний експертний висновок відповідачами належними та допустимими доказами не спростовано. При цьому судом першої інстанції враховано також й інші докази, які підтверджують факт батьківства, в їх сукупності. Відповідачами не надано суду належних доказів на спростування батьківства ОСОБА_9 відносно дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Отже, висновки суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 в частині встановлення факту батьківства ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно дочок: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та задоволення похідних позовних вимог про внесення відповідних змін до актових записів про народження дітей є правильними. 
Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову  ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майноу порядку спадкування за законом в апеляційному порядку не оскаржувалося, а тому в цій частині рішення суду апеляційним судом не переглядалося. 
Короткий зміст вимог касаційних скарг
У касаційних скаргах  ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати й ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог. 
Отже, судові рішення в частині відмови у задоволенні позову  ОСОБА_1 про визнання права власності у порядку спадкування за законом не оскаржуються, а тому у в силу вимог статті 400 ЦПК України в касаційному порядку не переглядаються. 
Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали з Ковпаківського районного суду м. Суми. У задоволенні клопотань ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду у касаційному порядку відмовлено. 
У квітні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2023 року узадоволені клопотань ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про розгляд справи за їх участю та заяви ОСОБА_1 про розгляд справи в режимі відеоконференції відмовлено. Справу за позовом ОСОБА_1 ,, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яка є законним представником ОСОБА_8 , Сумського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), треті особи: Сумська міська державна нотаріальна контора, Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради, про встановлення факту батьківства, зобов`язання внести зміни до актового запису про народження та визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, за касаційними скаргами  ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 листопада 2022 року та постанову Сумського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року призначено до судового розгляду.
Аргументи учасників справи
Доводи осіб, які подали касаційні скарги
Касаційні скарги  ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які є аналогічними, мотивовані тим, що суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що перша дитина позивачки - ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , а попередній шлюб позивачки з ОСОБА_11 було розірвано рішенням Сумського районного суду Сумської області від 25 жовтня 2005 року у справі № 2-940/05, тобто дитина народилася до спливу десяти місяців після припинення цього шлюбу. Отже, запис в актовому записі про народження дитини було вчинено з порушенням частини другої статті 122 СК України, згідно з якою дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Матеріали справи не містять відомостей і позивачкою не доведено, що запис про батька дитини вчинено за її вказівкою за правилами статті 135 СК України, а відсутність даних про те, чи було зроблено запис про батька дитини за вказівкою матері, виключає можливість задоволення заяви про встановлення факту батьківства щодо померлого, з яким мати дитини не перебувала у шлюбі, на підставі статті 130 СК України. Суди встановили факт проживання позивачки з померлим ОСОБА_9 однією сім`єю без реєстрації шлюбу на підставі доказів, які достовірно не підтверджують, що між ними були усталені відносини, притаманні саме подружжю, а також того, що вони спільно виховують дітей. Зазначено, що відповідно до ухвали суду про призначення експертизи експерту було направлено висновок експерта від 03 березня 2010 року № 95, однак з висновку експерта від 14 липня 2017 року № 157 вбачається, що експертом використано висновок від 20 травня 2010 року № 95, який йому не направлявся і взагалі не існує. Судами не було встановлено, чи є різниця між висновком від 20 травня 2010 року № 95, який наданий стороною, та висновком, який міститься в архіві експертної установи. 
Крім того, апеляційний суд розглянув справу без участі відповідачів та їх захисника - адвоката Шаповал О. О., хоча ними було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою та неможливості їх участі у розгляді справи, у тому числі в режимі відеоконференції. 
Доводи осіб, які подали відзив на касаційні скарги
У травні 2023 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1 на касаційні скарги  ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , в якому зазначено, при розгляді справи у суді першої інстанції представник ОСОБА_6 , ОСОБА_4 - ОСОБА_10 - приймала участь у розгляді справи в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, а тому при розгляді справи в апеляційному порядку остання мала можливість подати клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, проте таким правом не скористалася. Що стосується ОСОБА_4 , яка була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, то вона в судове засідання не з`явилася, а доказів того, що вона дійсно перебувала на лікарняному суду не надала. Не заслуговують на увагу твердження відповідачів про те, що попередній чоловік позивачки - ОСОБА_11 є батьком старшої доньки -  ОСОБА_2 , так як вказане спростовуються матеріалами справи. Інші доводи касаційних скарг в основному направлені на переоцінку доказів. 
У травні 2023 року до Верховного Суду надійшов відзив представника ОСОБА_7 - ОСОБА_12 - на касаційні скарги ОСОБА_6 та  ОСОБА_4 , в якому зазначено, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, а доводи касаційних скарг - безпідставними. ОСОБА_7 , яка є законним представником ОСОБА_8 - сина померлого ОСОБА_9 , визнає факт батьківства останнього відносно доньок: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_7 ще за життя. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 називають ОСОБА_8 своїм братом, а він їх своїми сестрами. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
24 лютого 1983 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_13 зареєстровано шлюб з присвоєнням прізвища - « ОСОБА_14 » та « ОСОБА_14 » (т.1, а. с. 13).
ОСОБА_9  помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Боромля Тростянецького району Сумської області (т. 1, а. с. 12).
Відповідно до довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради ОСОБА_9 був зареєстрований до дня смерті (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) за адресою: АДРЕСА_1 (т. 5, а. с. 54).
Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 25 жовтня 
2005 року у справі № 2-940/05 зареєстрований 04 березня 2000 року між ОСОБА_15 та ОСОБА_11 шлюб розірвано. У мотивувальній частині рішення зазначено, що сторони не проживають однією сім`єю з квітня 2003 року. З лютого 2005 року позивачка утворила нову сім`ю і перебуває у стані вагітності. Рішення набрало законної сили 07 листопада 2005 року. Після розірвання вказаного шлюбу ОСОБА_15 присвоєно прізвище « ОСОБА_16 » (т. 5, а. с. 6, 7, 18).
ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_2 , про що 16 грудня 2005 року зроблено актовий запис № 20, батьками зазначено: ОСОБА_17 та ОСОБА_1 (т. 1, а. с. 10).
ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_3 , про що 08 серпня 2013 року складено актовий запис № 896, батьками зазначено: ОСОБА_17 та ОСОБА_1 (т. 1, а. с. 11).
Згідно з актовим записом про народження від 08 серпня 2013 року № 896 ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками зазначені: ОСОБА_17 та ОСОБА_1 .. У пункті 18 зазначено особу заявника - ОСОБА_9 та міститься його підпис (т. 5, а. с. 20).
З історії розвитку дитини ОСОБА_3 вбачається, що в графі батьки зазначено: мати - ОСОБА_1 , 1982 року народження, та батько - ОСОБА_9 , 1965 року народження (т. 1, а. с. 86).
З історії розвитку дитини ОСОБА_2 вбачається, що в графі батьки зазначені: мати - ОСОБА_1 , 1982 року народження, батько - ОСОБА_18 , 1965 року народження (т. 1, а. с. 87).
Відповідно до довіреності від 23 березня 2011 року ОСОБА_1 уповноважувала ОСОБА_9 бути її представником з питань, пов`язаних зі вчиненням правочинів щодо користування, розпорядження (продажу) за ціну і на умовах на його розсуд належним їй автомобілем (т. 3, а. с. 196).
Відповідно до договору-замовлення про надання ритуальних послуг, передбачених мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, необхідних при організації поховання ОСОБА_9 , ОСОБА_1 сплатила 657, 20 грн (т. 3, а. с. 197-198).
Згідно з висновком експерта Київського міського бюро судово-медичної експертизи від 20 травня 2010 року № 95, призначеної ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 січня 2009 року у справі         № 2-61/2010, вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_9 відносно ОСОБА_8 складає величину не менше ніж 99,999999%. Таким чином, згідно з «Hummel K at all «Biostatistische Abstammugsbegutachung mit blutgruppen befunder» Stuttgart, 1971.», біологічне батьківство ОСОБА_9 відносно ОСОБА_8 практично доведено (т. 1, а. с. 171-172).
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 червня 2010 року у справі № 2-64/2010 позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про встановлення факту батьківства задоволено. Визнано ОСОБА_9 батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (т. 1, а. с. 169).
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 квітня 2017 року у справі № 592/6307/16-ц про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, судом вирішувалося питання за можливості використовувати біологічні зразки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та висновок експерта від 03 березня 2010 року № 95 (т. 1, а. с. 177-178).
Електронним повідомленням від 16 травня 2017 року завідуючої відділенням судово-медичної генетичної ідентифікації ОСОБА_19 доведено до відома суду, що зразок крові ОСОБА_9 був знищений одразу після проведення експертизи відповідно до «Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи». Під час проведення експертизи можливе лише використання ДНК-профіля ОСОБА_9 , наведеного у висновку експерта від 20 травня 2010 року № 95, який зберігається в архіві відділення (т. 1, а. с. 180).
Згідно з висновком судової молекулярно-генетичної експертизи від 14 липня 2017 року № 157, проведеної експертом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи на підставі ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 квітня 2017 року у справі № 592/6307/16, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_9 відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , складає величину не менше ніж 99,99%. Таким чином, згідно з «Hummel K at all «Biostatistische Abstammugsbegutachung mit blutgruppen befunder» Stuttgart, 1971.», біологічне батьківство ОСОБА_9 відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 практично доведено (т. 1, а. с. 229-232).
Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_20 пояснив, що він є другом дитинства померлого ОСОБА_9 . Між ними були дуже гарні відносини. ОСОБА_9 проживав разом з позивачкою ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2005 року. Діти: ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , вважали ОСОБА_9 своїм батьком, а останній називав їх своїми дочками. Він їх утримував та виховував, хоча перебував у іншому зареєстрованому шлюбі.
Матеріали справи містять спільні фотокартки померлого ОСОБА_9 з ОСОБА_1 та дітьми: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (т. 1, а. с. 166-168).
Після смерті ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована спадкова справа № 58989219 (т. 1, а. с. 88).
З матеріалів спадкової справи № 187/2016 померлого ОСОБА_9 вбачається, що до Третьої сумської державної нотаріальної контори заяви на прийняття спадщини подали: ОСОБА_1 (від імені малолітніх дочок: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ), ОСОБА_7 (від імені малолітнього сина - ОСОБА_8 ), ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 (т. 5, а. с. 49-52).
Нотаріусом Третьої сумської державної нотаріальної контори від 05 жовтня 2016 року ОСОБА_23 роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальної дії щодо видачі ОСОБА_1 , свідоцтва про право на спадщину померлого ОСОБА_9 зупинено до вирішення судом заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства померлого щодо їх малолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (т. 5, а. с. 56).
 
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційних скарг цих висновків не спростовують. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Надаючи правову оцінку встановленим судами обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 400 ЦПК України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог 
і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Згідно з частини першої, другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.
Статтею 130 СК Українипередбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, зокрема матір`ю дитини.
Згідно із частиною першою статі 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Тобто передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.
У пунктах 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статті 135 СК України
Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану.
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. 
Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства.
Згідно зі статтею 76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до частини першої статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
За змістом частини першої статті 102 ЦПК Українивисновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Вирішуючи спір, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, встановивши, що відповідно до висновку судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи від 14 липня 2017 року № 157 вірогідність батьківства ОСОБА_9 відносно дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , складає 99,99 %, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що  ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком неповнолітніх:  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . При цьому судами враховано також й інші докази, які підтверджують факт батьківства, в їх сукупності.
Доказів, які б спростовували зазначене, відповідачами суду не надано.
Відповідно до статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
У зв`язку з цим правильними є також висновки судів попередніх інстанцій про задоволення похідних вимог позивачки щодо внесення змін до актових записів про народження дітей. 
Посилання касаційних скарг на те, що попередній чоловік позивачки - ОСОБА_11 є батьком старшої доньки -  ОСОБА_2 , не заслуговують на увагу, так як вищевказаним висновком судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи встановлено, що саме ОСОБА_9 на 99,99 % є біологічним батьком ОСОБА_2 , а не інша особа. Крім того, рішенням Сумського районного суду Сумської області від 25 жовтня 2005 року у справі                  № 2-940/05, що набрало законної сили, зареєстрований 04 березня 2000 року між ОСОБА_15 та ОСОБА_11 шлюб розірвано. У мотивувальній частині цього рішення вказано, що сторони не проживають однією сім`єю з квітня 2003 року. З лютого 2005 року позивачка утворила нову сім`ю і перебуває у стані вагітності. Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України цей факт не підлягає доведенню. Після розірвання вказаного шлюбу позивачці присвоєно прізвище « ОСОБА_16 » ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_2 , про що 16 грудня 2005 року зроблено актовий запис № 20, батьками якої зазначено: ОСОБА_17 та ОСОБА_1 . 
Доводи касаційних скарг про те, що експертом при проведенні 14 липня 2017 року експертизи використані для дослідження вихідні дані з висновку експертизи від 20 травня 2010 року № 95, а не висновок експертизи від 03 березня 2010 року № 95, як про це зазначено в ухвалі суду від 07 квітня 2017 року про призначення експертизи, є безпідставними, оскільки експертом Київського міського бюро судово-медичної експертизи Юрченко М. В. 20 травня 2010 року було складено висновок № 95, яким підтверджено біологічне батьківство ОСОБА_9 відносно ОСОБА_8 . Саме цей висновок був врахований при проведенні експертом досліджень при підтвердженні батьківства ОСОБА_9 відносно дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а інших висновків експерта матеріали справи не містять. 
Твердження касаційних скарг про те, що апеляційний суд розглянув справу без участі відповідачів та їх захисника - адвоката Шаповал О. О., хоча ними було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою та неможливості їх участі у розгляді справи, у тому числі в режимі відеоконференції, не заслуговують на увагу, так як при розгляді справи у суді першої інстанції представник  ОСОБА_6 , ОСОБА_4 - ОСОБА_10 - приймала участь у розгляді справи в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, а тому при розгляді справи в апеляційному порядку остання мала можливість подати клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, проте таким правом не скористалася. Що стосується ОСОБА_4 , яка була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, то вона в судове засідання не з`явилася і доказів того, що вона дійсно перебувала на лікарняному суду не надала. 
Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Інші наведені у касаційних скаргах доводи висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , - без змін, оскільки доводи касаційних скарг висновків судів не спростовують.
Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 листопада 2022 року та постанову Сумського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту батьківства, зобов`язання внести зміни до актового запису про народженнязалишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту 
її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                               Б. І. Гулько
 
                                                                                                            Г. В. Коломієць
 
Р. А. Лідовець
 
С. Ф. Хопта