КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №289/2220/22                                                                           Головуючий у суді І інстанції: Зотько Т.А.
провадження №22-ц/824/9542/2023                                                 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
06 червня 2023 року                                                                                        м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Головуючого судді: Сушко Л.П.,
суддів: Гаращенка Д.Р., Олійника В.І., 
секретар судового засідання: Гайдаєнко В.С.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 березня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Мірчансько-Меньківський Старостинський округ, Радомишльської міської ради, Житомирського району, Житомирської області в особі старости В.С.Близнюка, Радомишльська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2022 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до Радомишльського районного суду Житомирської області з заявою, заінтересована особа: Мірчансько - Меньківський Старостинський округ, Радомишльської міської ради, Житомирського району, Житомирської області в особі старости В.С.Близнюка, третя особа: Радомишльська державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини. Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці - ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина, саме: житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав її батьку ОСОБА_4 3емельна частка (пай) розташований за адресою АДРЕСА_2, сертифікат серії ЖТ № 0322316 від 14.03.2000 року. На день смерті її батька ОСОБА_4 тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним проживала його дружина - матір заявниці ОСОБА_5 . Після смерті батька ОСОБА_4 заявниця та її сестри ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не зверталися до нотаріальних органів про прийняв спадщини, так як про існування заповіту складеного їх батьком вони не знали і вважали, що спадщину після смерті їх батька ОСОБА_4 фактично прийняла його дружина, матір ОСОБА_5 оскільки вона постійно проживала у будинку їх батька. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір заявниці ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина, а саме: земельна ділянка за кадастровим № 1825086200:01:000:0333, яка розташована на території Меньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області; земельна ділянка з кадастровим номером № 1825086200:01:000:0364, яка розташована на території Меньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яка відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЖТ № 077182 належить ОСОБА_5 . В жовтні 2015 року, ОСОБА_1 серед інших документів в будинку батьків знайшла заповіт складений її батьком ОСОБА_4 , яким вищевказане належне йому майно заповів ОСОБА_1 . Заявниця вказує, що є єдиною спадкоємицею її померлих батьків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , оскільки інших спадкоємців за заповітом немає, а інші спадкоємці за законом - її сестри ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають намір офіційно відмовитися від прийняття спадщини. Однак у встановлений законом строк ОСОБА_1 не звернулася до нотаріального органу свідоцтва на спадщину оскільки вона не знала, що на її ім`я батьком складений заповіт та вважала, що проживаючи постійно в будинку батьків та доглядаючи за будинком, сплачуючи комунальні послуги, вступила в управління майном, тобто отримала спадщину, однак нотаріальна контора не видає їй свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з тим, що їй необхідно встановити факт прийняття спадщини, а відтак заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини.
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 23 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Не погодившись із вказаним рішення, ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити вимоги, викладені в заяві про встановлення факту прийняття спадщини.
Доводи апеляційної скарги обгрунтовувала тим, що єдиною підставою для відмови судом першої інстанції у задоволенні заявлених вимог стала довідка № 105/104-04/11 та № 107/104-04/11, в якій зазначено, що на день смерті, крім померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на протязі шести місяців з ним проживала, була зареєстрована його дружина ОСОБА_5 , на день смерті якої, ІНФОРМАЦІЯ_2 , крім померлої на день її смерті та після протягом шести місяців у будинку АДРЕСА_1 ніхто не проживав. Проте, ОСОБА_1 вказувала, що в доданих до матеріалів справи письмових доказів є довідка № 334 в 30.08.2022 року, яка підтверджує той факт, що вона разом з матір`ю ОСОБА_5 проживала разом з нею, доглядала її вела господарство та сплачувала всі комунальні послуги, однак суд не досліджував цей документ і в своєму рішенні не надав йому оцінку як доказ заявлених вимог.
Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказувала також на те, що відсутність заперечень заінтересованих осіб: Мірчансько-Меньківський Старостинський округ, Радомишльської міської ради, Житомирського району, Житомирської області в особі старости В.С . Близнюка, та Радомишльської державної нотаріальної контори у задоволені заявлених вимог, а також наявність заяв заінтересованих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в яких вони підтримали заявлені вимоги у повному обсязі, разом з іншими письмовими матеріалами, які були в матеріалах справи на час її розгляду, на думку апелянта свідчать про те, що її заявлені вимоги є повністю законними, обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню.
Відзив у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Учасники справи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.
26 травня 2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суду від третьої особи Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області надійшла заява про розгляд справи без їх участі, у зв`язку з великою завантаженістю нотаріуса Радомишльської державної нотаріальної контори (а.с. 97-99).
06 червня 2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення слухання справи на іншу дату. Клопотання обгрунтоване тим, що апелянт у даній справі не зможе вчасно прибути в судове засідання, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, внаслідок ракетних обстрілів м. Києва (піднявся тис і рівень цукру у крові), тому просила відкласти судове засідання.
Колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Частиною першою, другою статті 6, частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». 
Враховуючи те, що клопотання ОСОБА_1 про відкладення слухання справу було надіслано на електронну адресу апеляційного суду, не скріплені електронним цифровим підписом, тому дане клопотання не може бути прийнятим до розгляду апеляційним судом, оскільки не підписане особою, що його подає. А зазначені причини не можуть бути визнані поважними, оскільки жодним доказом не підтверджені.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Залишаючи заяву ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини без задоволення, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що в ході розгляду справи докази в їх сукупності, суд вважає не доведеним той факт, що заявниця проживала за адресою спадкоємців, надані довідки від 13.07.2021 підтверджують той факт, що за місцем проживання спадкодавців, ані зареєстрованими ані проживаючими ніхто не значиться.
Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Перелік таких справ наведений у ч. 1 ст. 315 ЦПК України, який не є вичерпним.
За положеннями ч. 1, 2, 4 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.
Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Встановлено, що Згідно копії свідоцтва про смерть у віці 92 роки, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (а/з №8).
За життя ОСОБА_4 залишив заповіт від 16.04.1992 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Меньківської сільської Ради народних депутатів Радомишльського району Житомирської області Рослік Н.В., яким на випадок смерті житловий будинок в с. Меньківка Радомишльського району Житомирської області, а також все своє майно, де б воно не було із чого воно не складалось, належне йому на день смерті, заповів заявниці ОСОБА_1 .
Відповідно до копії свідоцтва про народження  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у графі батьки записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, а саме: житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав її батьку ОСОБА_4 ; земельна частка (пай) розташований за адресою АДРЕСА_2, сертифікат серії ЖТ № 0322316 від 14.03.2000 року (що підтверджується копією довідок № 100/04-04/11 від 25.06.2021 року, та № 102/04-04/11 від 25.06.2021 року та копія виписки).
На день смерті ОСОБА_4  разом з ним була зареєстрована дружина (мати заявниці) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір заявниці ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина, а саме: земельна ділянка за кадастровим № 1825086200:01:000:0333, яка розташована на території Меньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яка відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЖТ № 077182 належить ОСОБА_5 , що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ -1815817532021 від 07.07.2021 року; земельна ділянка з кадастровим номером № 1825086200:01:000:0364, яка розташована на території Меньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яка відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЖТ № 077182 належить ОСОБА_5 ..
Судом апеляційної інстанції встановлено, що звертаючи з заявою про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_1 пов`язує із захистом матеріальних інтересів, а саме права на отримання спадщини, зокрема житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , земельної частки (паю) розташований за адресою: АДРЕСА_2, а також земельний ділянок кадастрові номери 1825086200:01:000:0333 та 1825086200:01:000:0364 які розташовані на території Меньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області.
Також встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого батька за заповітом, разом з тим встановлено, що є інші спадкоємці за законом, а саме сестри заявниці - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Наведене у свою чергу свідчить про наявність спору про право на спадщину, оскільки дані особи можуть претендувати на спадщину після смерті померлих батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а відтак даний спір має розглядатися в порядку позовного провадження, передбаченого розділом ІІІ ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на адресу суду першої інстанції направляли письмові заяви, в яких заявлені вимоги ОСОБА_1 підтримали у повному обсязі, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відповідно до листа Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області про те, що станом на 21.01.2023 року спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 Радомишльською державною нотаріальною конторою не заведене (а.с. 47), що підтверджує факт того, що інші спадкоємці спадщину у встановленому законом порядку не приймали та не відмовились від її прийняття.
Зазначені вище порушення, які допустив суд першої інстанції, призвели до неправильного вирішення заяви та ухвалення помилкового рішення.
Пунктом 4 ч.1 ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
За таких обставин на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із залишенням заяви ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини без розгляду.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду.
При цьому колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити заявниці ОСОБА_1 права звернутися до суду за захистом свого права в порядку позовного провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374,376 ЦПК України, суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Мірчансько-Меньківський Старостинський округ, Радомишльської міської ради, Житомирського району, Житомирської області в особі старости В.С. Близнюка, Радомишльська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини - залишити без розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено «07» червня 2023 року.

Головуючий суддя                                                                Л.П. Сушко

Судді                                                                                       Д.Р. Гаращенко
 
                                                                                                                                                                                                                                                         В.І. Олійник