ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року 
м. Київ

cправа №  910/13232/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Зуєва В.А.,
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.08.2022 (Трофименко Т.Ю.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2022 (Пашкіна С.А., Шапран В.В., Буравльов С.І.)
за скаргою Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на рішення державного виконавця у справі №910/13232/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" до: 1) Дочірнього підприємства "БЦТ"; 2) Акціонерного товариства "Ощадбанк"; 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Крупенія" про визнання договорів недійсними
Історія справи
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" (далі - Позивач) звернулося в Господарський суд міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства "БЦТ" (далі - Відповідача-1), Акціонерного товариства "Ощадбанк" (далі - Відповідач-2), Товариства з обмеженою відповідальністю "Крупенія" (далі - Відповідач-3) про визнання договорів недійсними.
2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 застосовано заходи процесуального примусу, а саме: тимчасове вилучення державним виконавцем доказів для дослідження судом. Згідно з пунктом 5 резолютивної частини ухвали постановлено вилучити у Відповідача-2 договір купівлі-продажу від 13.02.2019, укладений між Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та Дочірнім підприємством "БЦТ" за результатами відкритих торгів ДП "Сетам", а також всі додатки, додаткові угоди, угоди про внесення змін тощо; договір №55/3-1 від 19.06.2017 про припинення зобов`язань переданням відступного, укладений між Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Крупенія", а також всіх додатки, додаткові угоди, угоди про внесення змін тощо. Вилучення вказаних у пункті 5 доказів доручено Печерському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
3. Печерським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 22.03.2021 відкрито виконавче провадження №64911535 щодо виконання ухвали №910/13232/20 Господарського суду міста Києва від 11.11.2020.
4. Постановою від 18.08.2021 виконавче провадження №64911535 з примусового виконання ухвали №910/13232/20 Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 закінчено.
5. Відповідач-2 звернувся в Господарський суд міста Києва зі скаргою, в якій просив визнати протиправною постанову заступника начальника відділу Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Коваль Л.І. від 18.08.2021 про закінчення виконавчого провадження №64911535 з примусового виконання ухвали №910/13232/20 Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 та зобов`язати заступника начальника відділу Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Коваль Л.І. усунути порушення (поновити порушене право заявника) у виконавчому провадженні №64911535 шляхом дотримання вимог статей 37, 60 Закону України "Про виконавче провадження" з тих підстав, що виконання ухвали суду має здійснюватися у порядку, визначеному статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження", яка регулює порядок виконання виконавчого документа щодо передачі стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, а не у порядку, визначеному статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження", яка регулює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій
6. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2022, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2022, відмовлено Відповідачу-2 у задоволенні скарги на рішення державного виконавця.
7. Ухвала суду, з якою погодився апеляційний господарський суд, мотивована тим, що, оскільки положення Закону України "Про виконавче провадження" не встановлюють окремого порядку виконання ухвал про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом, тому відсутні підстави вважати неправомірним здійснення виконавчого провадження в порядку статті 63 Закону України "Про виконавче провадження"; скаржником не доведено у встановленому законом порядку наявності при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 18.08.2021 таких порушень, які б слугували підставою для задоволення поданої скарги. Крім того, оскаржуючи постанову про закінчення виконавчого провадження, скаржник фактично просить в цьому провадженні з розгляду скарги встановити неправомірність усього обсягу вчинених виконавцем заходів в межах визначеного порядку виконавчого провадження, що є неприпустимим, особливо з огляду на наявність доказів протилежного.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
8. Відповідач-2 подав касаційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного господарського суду, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити у повному обсязі скаргу на рішення державного виконавця від 18.08.2021 про закінчення виконавчого провадження №64911535.
Аргументи учасників справи
Доводи Відповідача-2, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)
9. Судами попередніх інстанцій не враховано, що ухвалою від 11.11.2020 суд не зобов`язував Відповідача-2 надати відповідні договори, а ухвалив вилучити договори, тобто предмети та доручив вилучення Печерському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), тому вказана ухвала не може вважатися такою, що зобов`язує боржника вчинити певні дії в розумінні статті 63 Закону України "Про виконавче провадження".
10. Судами першої та апеляційної інстанцій не враховано обставин справи, що були встановлені під час розгляду іншої адміністративної справи №640/24091/21, в якій визнано протиправною та скасовано постанову від 12.08.2021 державного виконавця у виконавчому провадженні №64911535 про накладення штрафу.
Позиція інших учасників справи у відзивах на касаційну скаргу
11. Позивач, Відповідачі-1, 3 відзиви на касаційну скаргу не надали, що у відповідності до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень у даній справі у касаційному порядку.
ПОЗИЦІЯ  ВЕРХОВНОГО  СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанції
12. Як встановили суди попередніх інстанцій та зазначалося вище, ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 застосовано заходи процесуального примусу, а саме: тимчасове вилучення державним виконавцем доказів для дослідження судом. Згідно з пунктом 5 резолютивної частини ухвали постановлено вилучити у Відповідача-2 договір купівлі-продажу від 13.02.2019, укладений між Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та Дочірнім підприємством "БЦТ" за результатами відкритих торгів ДП "Сетам", а також всі додатки, додаткові угоди, угоди про внесення змін тощо; договір №55/3-1 від 19.06.2017 про припинення зобов`язань переданням відступного, укладений між Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Крупенія", а також всіх додатки, додаткові угоди, угоди про внесення змін тощо. Вилучення вказаних у пункті 5 доказів доручено Печерському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Печерським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 22.03.2021 відкрито виконавче провадження №64911535 щодо виконання ухвали №910/13232/20 Господарського суду міста Києва від 11.11.2020.
Постановою від 18.08.2021 виконавче провадження №64911535 з примусового виконання ухвали №910/13232/20 Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 закінчено.
13. Здійснюючи розгляд скарги Відповідача-2 про визнання протиправною постанови заступника начальника відділу Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Коваль Л.І. від 18.08.2021 про закінчення виконавчого провадження №64911535 з примусового виконання ухвали №910/13232/20 Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 та зобов`язання заступника начальника відділу Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Коваль Л.І. усунути порушення (поновити порушене право заявника) у виконавчому провадженні №64911535 шляхом дотримання вимог статей 37, 60 Закону України "Про виконавче провадження" з тих підстав, що виконання ухвали суду має здійснюватися у порядку, визначеному статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження", яка регулює порядок виконання виконавчого документа щодо передачі стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, а не у порядку, визначеному статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження", яка регулює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, суди першої та апеляційної інстанцій, надавши оцінку доводам заяви Відповідача-2 та аналізуючи положення статей 60, 63 Закону України "Про виконавче провадження" вважали, що положення Закону України "Про виконавче провадження" не встановлюють окремого порядку виконання ухвал про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом, тому необґрунтованими є доводи скаржника про неможливість виконання ухвали від 11.11.2020 у порядку статті 63 цього Закону.
13.1. Зважаючи на те, що оскаржувана постанова про закриття виконавчого провадження відповідає здійсненому виконавцем порядку виконання судового рішення і скаржником не доведено у встановленому законом порядку наявності при винесенні постанови таких порушень, які б слугували підставою для задоволення поданої ним скарги, суди дійшли висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги Боржника.
14. Колегія суддів не погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій і вважає їх передчасними з огляду на таке.
15. Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень;                     3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження;                  7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
За змістом статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша цієї статті). Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").
16. Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлено статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження".
Відповідно до частини першої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
17. Разом з тим, судове рішення про передачу предметів може бути виконано також у порядку, передбаченому статтями 10 і 60 Закону України "Про виконавче провадження", а також положеннями Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012.
18 Відповідно до пункту 3 частини першої статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" одним із заходів примусового виконання рішення є вилучення у боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні.
19. Частиною першою статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.
19.1. Відповідно до пунктів 22-24 розділу VIII Інструкції в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передача стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, здійснюється в установлений виконавцем строк за участю сторін виконавчого провадження. Виконавець у присутності понятих вилучає у боржника предмети, зазначені у виконавчому документі, і передає їх стягувачу або його представнику, про що складає акт передачі. Акт складається у трьох примірниках. Один примірник акта залишається у виконавчому провадженні, інші - вручаються стягувачу та боржникові або їх представникам під підпис. У разі відсутності боржника та якщо рішення може бути виконано без його участі, виконання рішення проводиться за участю стягувача або його представника та двох понятих.
20. Отже, наведені вище положення Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції свідчать про те, що судове рішення про передачу предметів може бути виконано без участі боржника, зокрема, шляхом вилучення предмета, зазначеного у виконавчому документі.
21. Водночас, як встановили суди попередніх інстанцій, ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 (пункт 5 резолютивної частини ухвали) постановлено про вилучення у Відповідача-2 певних доказів, а вилучення цих доказів доручено Печерському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).
22. При цьому, судами не встановлено чи зобов`язано судовим рішенням боржника особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, тоді, як за частиною першою статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець перевіряє виконання рішення боржником, якого за рішенням зобов`язано особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Тобто, суди не дослідили та не встановили обставин, які б свідчили про неможливість виконання судового рішення без участі Відповідача-2.
22.1. Для застосування положень частини першої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" обов`язковою є умова щодо зобов`язання судовим рішення саме боржника на вчинення певних дій або утримання від їх вчинення. Тобто, для застосування положень статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" виконання судового рішення має бути нерозривно пов`язане з особою боржника та має унеможливлювати виконання цього рішення без його участі. В протилежному випадку, судове рішення про передачу предметів (доказів) може бути виконано шляхом вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання, зокрема передбачених статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження". Схожої позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у пункті 8.14 постанови від 16.11.2022 у справі №910/7310/20.
23. Отже, винесення спірної постанови про закриття виконавчого провадження на підставі статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" можливо було б при наявності обставин, які свідчать про неможливість виконання судового рішення без участі Відповідача-2 (боржника). Судами попередніх інстанцій такі обставини не встановлювалися.
24. Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
25. Однак, без дослідження і з`ясування наведених вище обставин ухвалені у справі оскаржені судові рішення та зроблені в них висновки не можна вважати обґрунтованими та правомірними.
26. Відповідно до статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Зважаючи на обсяг повноважень суду касаційної інстанції, встановлення обставин, які пов`язані з дослідженням доказів та додатковою перевіркою доказів належить до повноважень судів першої та апеляційної інстанцій.
27. З огляду на наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що, не з`ясувавши зазначених вище обставин (пункти 22-23 постанови) та не дослідивши пов`язані з ними докази, суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, а саме статей 86, 236 ГПК України, щодо повного та всебічного з`ясування обставин, дослідження та оцінки доказів, а також врахування всіх аргументів учасників справи, що мають значення для правильного розгляду справи.
28. Посилання скаржника на не врахування судами попередніх інстанцій обставин іншої справи №640/24091/21, в якій визнано протиправною та скасовано постанову від 12.08.2021 державного виконавця у виконавчому провадженні №64911535 про накладення штрафу (пункт 10 постанови), колегія суддів відхиляє, оскільки в межах розгляду вказаної скаржником справи не встановлювалися обставини з`ясування порядку виконання судового рішення. У зазначеній скаржником справі суди з`ясовували правомірність накладення виконавцем штрафу, що пов`язано з дотриманням боржником терміну повідомлення виконавця про наявність певних обставин щодо виконання ухвали від 11.11.2020.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
29. За змістом пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.
Згідно із частиною третьою статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
30. З урахуванням наведеного касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала та постанова судів першої та апеляційної інстанцій - скасуванню, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
31. Під час нового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене і в залежності від встановлених обставин вирішити спір відповідно до норм матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Щодо судових витрат
32. Оскільки справа передається на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 ГПК України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" задовольнити частково.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.08.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2022 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                   В. Суховий

Судді                                                                                                І. Берднік

                                                                                                           В. Зуєв