Дата документу  Справа № 335/8527/22 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 335/8527/22         Головуючий в 1 інст. Апаллонова Ю.В.
Провадження №33/807/261/23                                 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 травня 2023 року                                                 місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Рогозіна О.В на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжявід 23 січня 2023 р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір. 

Згідно з оскаржуваною постановою, суддя суду першої інстанції встановив, що 17.11.2022 року о 23-22 годині в м. Запоріжжя по вул. Перемоги біля будинку 51, водій ОСОБА_2 керував транспортнім засобом Opel Omega д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування відсторонений.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Рогозін О.В. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування своїх доводів вказує, що суд поверхнево розглянув справу, не всебічно з`ясував обставини, що мають значення, проігнорував доводи, що були викладені в клопотанні про закриття провадження та усних поясненнях захисника, а також прийшов до певних помилкових висновків.
Так апелянт зазначає, що матеріали адміністративної справи та відеозапис, який долучений до справи не містять належних та допустимих доказів факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та його зупинку.
Звертає увагу суду, що протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції не можуть слугувати однозначними доказами винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Вказує, що оскільки матеріалами відеозапису не встановлений факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , тому і відсутні підстави для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи, не звернув увагу на наявні порушення, що призвело до помилкового висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Просить скасувати постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2023р., провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи про належне повідомлення учасників судового провадження про розгляд справи в апеляційному суді, заяву адвоката Рогозіна О.В. про розгляд адміністративної справи без його участі та без участі ОСОБА_1 , вважаю за можливе розглянути справу за відсутністю учасників судового провадження, що відповідає положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 389669 від 17.11.2022 року (а.с. 1) та визнаних судом доведеними підтверджується:
направленням на огляд водія транспортного засобу до НКП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 5); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, в якому зазначені виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та факт відмови ОСОБА_1 від запропонованого огляду (а.с. 4)., відеозаписом події (а.с. 9).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Посилання в апеляційній скарзі, що відеозапис не містить факту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 перевірено апеляційний судом і встановлено наступне.       
Так, із відеозапису події, долученого до справи, зафіксовано рух транспортного засобу - попереду транспортного засобу працівників поліції, які здійснюють його зупинку. За кермом ОСОБА_1 , який мав явні зовнішні ознаки перебування у стані алкогольного сп`яніння. На вимогу співробітників поліції надає документи на транспортний засіб. Працівниками поліції ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі. ОСОБА_1 надає згоду на проходження огляду на стан сп`яніння. Далі, працівниками поліції встановлено, що відносно ОСОБА_1 винесено постанову Відділом державної виконавчої служби щодо обмеження його у праві керування транспортним засобом, на що останній починає заперечувати факт керування транспортним засобом Opel Omega д.н. НОМЕР_1 . Далі, на неодноразові пропозиції працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння, відповіді не надає, що вірно розцінено як відмова від проходження медичного огляду. 
Отже, на думку апеляційного суду, за зафіксованих на відео обставин, факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та відмова від проходження огляду на місці та у медичному закладі у вказаний час та у зазначеному місці за сприйнятих даних з відеоматеріалу не викликає сумніву.
При цьому, суд зауважує, що відео-інформація наявна у достатньому об`ємі задля з`ясування обставин, які є предметом розгляду у даній справі. 
Відповідна відмова водія є порушенням вимог п.2.5 ПДР та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною. 
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими. 
Відповідно до ч. 7 ст.294КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Рогозіна О.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2023р., якою на ОСОБА_1  накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПзалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                         М.С. Тютюник