КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 761/1482/22                                                Головуючий у І інстанції - Рибак М.А.
апеляційне провадження №22-ц/824/1155/2023       Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.

ПОСТАНОВА
                                                           ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
24 травня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Головуючого Гуля В.В.,
суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.
 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в                       м. Києві про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом, -
 
встановив:
 
У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києвіз указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь кошти, набуті в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю її чоловіка ОСОБА_2 , у сумі 51 073,49 грн.
В обґрунтування позову зазначала, що рішенням Окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року у справі №640/12378/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києвівиплатити пенсію ОСОБА_2 за травень-липень 2018 року та лютий-квітень 2019 року, а також судові витрати в сумі 768,40 грн. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. 
25 травня 2021 року позивачка вступила в спадщину після померлого ОСОБА_2 , що складається з недоотриманої пенсії в сумі 51 073,49 грн.
Посилалася на те, що з метою отримання спадкового майна вона неодноразово зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з вимогою виплатити грошові кошти у розмірі 51 073,49 грн. 
Відповідачем 08 грудня 2021 року було повідомлено, що заяву позивача буде опрацьовано відповідно до постанови КМУ № 1165 від 10 листопада 2021 року.
Зауважувала, що станом на 11 січня 2022 року жодних виплат не отримала.
На підставі викладеного позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2022 року позов задоволено.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь ОСОБА_1 51 072,49 грн коштів недоотриманої пенсії, набутих в порядку спадкування, та судовий збір в сумі 992,70 грн.
Не погоджуючись з указаним рішенням відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
Вказує, що оскільки сума заборгованості з виплати недоотриманої пенсії у розмірі 51 073,49 грн ОСОБА_2 була нарахована Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві за рішенням суду після смерті останнього, підстави для оформлення виплати ОСОБА_1 недоотриманої пенсії ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право на спадщину від 25 травня 2021 року у Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві були відсутні.
Зауважує, що позивачу Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві було повідомлено, що для вирішення питання про отримання нею недоотриманої пенсії на підставі свідоцтва про право на спадщину необхідно звернутися до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві для заміни сторони виконавчого провадження та прийняття до обліку рішення суду щодо його виконання відповідно до пункту 7 Порядку погашення заборгованості за рішенням суду.
Виплата заборгованості буде здійснюватись згідно порядку виплати пенсій, не виплачених за період до місяця відновлення їх виплат внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовились відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженому постановою КМУ №1165 від 10 листопада 2021 року.
У зв`язку з викладеним уважає, що підстави для зобов`язання відповідача виплатити заборгованість з пенсії відсутні.
Позивачка не скористалася своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направила.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
За змістом частини першої статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що стороною відповідача свідоцтво про право на спадщину не оскаржувалось, тому грошова сума, набута позивачем в порядку спадкування, повинна бути виплачена в повному обсязі згідно свідоцтва про право на спадщину за законом з урахуванням виплаченої суми.
Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.
Судом установлено, що 25 травня 2021 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Обертун С.М. за реєстровим №252, відповідно до якого ОСОБА_1 є спадкоємцем майна свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Спадщина, на яку видане свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 252 від 25 травня 2021 року, складається з суми недоотриманої у зв`язку зі смертю пенсії в сумі 51 073,49 грн, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2020 року у справі №640/12378/19 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_2 за травень-липень 2018 року та лютий-квітень 2019 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити виплату ОСОБА_2 пенсії за травень-липень 2018 року та лютий-квітень 2019 року.
Відповідачем на виконання рішення окружного адміністративного суду м. Києва від 29 квітня 2020 року проведено нарахування пенсійних виплат ОСОБА_2 за період з            01 травня 2018 року по 31 липня 2018 року та з 01 лютого 2019 року по 30 квітня 2019 року в сумі 51 073,49 грн.
26 травня 2021 року позивачка звернулась до відповідача із заявою, вищезазначеним свідоцтвом про право на спадщину за законом та іншими визначеними законодавством документами з метою отримання суми не отриманої в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 пенсії у розмірі 51 073,49 грн.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 20 серпня 2021 року №22171-21686/Ю-02/8-2600/21 позивачці було повідомлено, що для вирішення питання щодо отримання пенсії на підставі свідоцтва про право на спадщину останній необхідно звернутись до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві для заміни сторони виконавчого провадження та прийняття до обліку рішення суду щодо його виконання до пункту 7 Порядку погашення заборгованості за рішенням суду.
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідачем не було сплачено недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстровим №252 від 25 травня 2021 року у сумі                  51 073,49 грн.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
За змістом частини першої статті 4 ЦПК України та частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Нормами частин першої та другої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положеннями частини першої статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», де вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Згідно статті 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).
Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини (постанова Верховного Суду від 14 лютого 2022 року у справі №243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20)).
Отже, ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.
Аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії).
Такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц (провадження № 14-95цс19).
Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про надання інформації щодо нарахованої, але не виплаченої за життя пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.  
Таким чином, оскільки ОСОБА_2 було здійснено перерахунок пенсії на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2020 року у справі №640/12378/19, а позивач як спадкоємиця за законом в установленому законом порядку прийняла спадщину після його смерті, тому вона набула право на отримання нарахованої, але не виплаченої пенсії.
Стороною відповідача свідоцтво про право на спадщину не оскаржувалось, тому грошова сума, набута позивачем в порядку спадкування, повинна бути виплачена в повному обсязі згідно свідоцтва про право на спадщину за законом з урахуванням виплаченої суми, про що обґрунтовано зазначено судом першої інстанції.
Також суд першої інстанції правильно не взяв до уваги доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, та аналогічні доводи містяться в апеляційній скарзі, оскільки судовим рішенням було зобов`язано здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії за травень-липень 2018 року та лютий-квітень 2019 року, тобто за період його життя, такі кошти були нараховані, та не оспорювались.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення.
Враховуючи те, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, вже були досліджені місцевим судом та отримали належну правову оцінку, нових доводів або доказів, які б давали підстави для скасування рішення суду, скаржником не надано, колегія суддів уважає, що місцевий суд всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.
Обставин, які б свідчили про наявність підстав для сумніву у правильності висновків суду першої інстанції, в апеляційній скарзі не наведено.
Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін як такого, що є законним та обґрунтованим.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення.
 
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2022 року - залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                                      В.В. Гуль

Судді                                                                                                  Ю.О. Матвієнко 

                                                                                                            Я.С. Мельник