Київський апеляційний суд 

 

П О С Т А Н О В А

2 травня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М., перевіривши апеляційну скаргу 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 липня 2022 року, 
у с т а н о в и в :
 
Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.07.2023 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Як встановив суд, 18 липня 2022 року о 5 годині 37 хвилин ОСОБА_1 на вул. Лісній, 2 в с. Дмитрівка Бучанського району Київської області керував автомобілем "ГАЗ" д/н НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху. Результат огляду на стан сп`яніння із застосуванням газоаналізатора "Drager" 0,73 ‰.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, стверджуючи про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.
Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді, поважність причин пропуску якого ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що про місце і час розгляду справи сповіщений не був, участь у розгляді справи не брав, а копію постанови отримав поштою лише 07.08.2022. Повістка, яке це передбачено ст.2772 КУпАП, йому не направлялася. В протоколі поліцейський вказав його номер телефону та повідомив, що йому зателефонують з суду. Однак суддя перед початком розгляду справи не перевірив, чи сповіщено його про розгляд справи, і одразу виніс постанову, чим порушив його право на захист. При цьому заяву на отримання судових повісток за допомогою sms-повідомлень він не подавав і такі повідомлення про виклик до суду не надходили, оскільки екран телефону був пошкоджений і він міг приймати лише вхідні дзвінки. 
Після отримання копії постанови 09.08.2022 він уклав угоду з адвокатом Лисенком В.С., який в його інтересах подав апеляційну скаргу, і лише 29.03.2023 з Єдиного державного реєстру судових рішень дізнався, що постановою Київського апеляційного суду від 31.08.2023 її повернуто як таку, що подана особою, яка не мала права подавати апеляційну скаргу. А тому, користуючись своїм правом, особисто подає апеляційну скаргу. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю що апеляційну скаргу належить повернути особі, яка її подала, з таких підстав.
Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Подана в інтересах ОСОБА_1 адвокатом Лисенком В.С. апеляційна скарга була повернута постановою Київського апеляційного суду від 31.08.2022, який дійшов висновку, що вона подана особою, яке не мала права її подавати. 
Після цього ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу 03.04.2023, тобто з пропуском встановленого законом строку.
Твердження, що про розгляд справи ОСОБА_1 належним чином сповіщений не був лише з огляду на не отримання судової повістки поштою та відсутність заяви на доставку йому виклику в судове засідання за допомогою sms-повідомлення, є надуманими, оскільки про місце і час судового засідання, призначеного на 10 годину 25.07.2022, йому було направлено текст судової повістки sms-повідомленням на вказаний ним особисто номер мобільного телефону в протоколі про адміністративне правопорушення. Sms-повідомлення доставлено 22.07.2020, що підтверджується довідкою про доставку, яка формується в електронному вигляді, а тому достовірність викладених у ній даних не викликає жодних сумнівів (а.с.10). 
Зважаючи на доводи ОСОБА_1 , що він sms-повідомлення не отримував, оскільки екран телефону нібито був пошкоджений, а очікував на телефонний дзвінок, суд апеляційної інстанції виходить з того, що якщо учасник надав працівникам поліції номер мобільного телефону (хоча міг цього і не робити) і цей номер разом з адресою зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, то він бажав, принаймні не заперечував, щоб цей засіб комунікації використовувався судом. Це, в свою чергу, покладає на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, обов`язок отримувати повідомлення, здійснені як по телефону, так і шляхом направлення sms-повідомлень, і відповідати на них.
З огляду на це, суд, який комунікує з учасником провадження у справі за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з "презумпції обізнаності": особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. 
В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про поважні причини неявки не повідомив і клопотання про відкладення розгляду справи не подав, а тому справу розглянуто без його участі, що узгоджується з вимогами ст.268 КУпАП. Щодо наслідків неявки у судовій повістці було посилання на ст.268 КУпАП, зі змістом якої ОСОБА_1 також мав можливість ознайомитися. 
У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, висновками в  рішенні "Пономарьов проти України", якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Враховуючи те, що  ОСОБА_1 , достовірно володіючи інформацією про судове засідання, в межах строку апеляційного оскарження наслідками розгляду справи не цікавився, як і наслідками розгляду апеляційної скарги, поданої адвокатом Лисенком В.С. в його інтересах, хоча жодних перешкод для цього у нього не було, і самостійно подав апеляційну скаргу більше ніж через 8 місяців після винесення постанови, яка оскаржується, і більше ніж через 7 місяців після повернення попередньої апеляційної скарги, доводи про несвоєчасне отримання копій цих рішень не є належним обґрунтуванням причин такого тривалого пропуску строку апеляційного оскарження. Тому підстав для його поновлення не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
 
п о с т а н о в и в :
 
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1  про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 липня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення щодо нього відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.    
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 

Суддя Київського
апеляційного суду                                                                                        Тютюн Т.М.