ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24 травня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 916/27/23	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Таран С.В.,
Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,
при секретарі судового засідання: Степановій О.В.,
за участю представників:
від Компанії "Медісон Пасіфік Траст Лімітед" – Клепиков М.С.,
від ОСОБА_1 – Мельниченко А.В.,
від Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" – участі не брали,
розглянувши апеляційну скаргу Компанії "Медісон Пасіфік Траст Лімітед"
на ухвалу Господарського суду Одеської області №916/27/23 від 05.01.2023, прийняту суддею Сулімовською М.Б., м. Одеса, про забезпечення позову за заявою ОСОБА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Компанії "Медісон Пасіфік Траст Лімітед"
про забезпечення позову до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 р. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з заявою б/н та б/д (вх.№4-4/23 від 03.01.2023) про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просив:
-зупинити дію рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", оформленого протоколом б/н від 19.12.2022;
-встановити заборону державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, здійснювати будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ".
В обґрунтування даної заяви ОСОБА_1 послався на те, що з метою поновлення своїх порушених прав учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" та директора даного товариства, повноваження якого були незаконно припинені на підставі рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", оформленого протоколом б/н від 19.12.2022, він має намір звернутися до Господарського суду Одеської області з позовом до вказаного товариства про визнання недійсним вищенаведеного рішення загальних зборів та скасування вчиненої на підставі цього рішення реєстраційної дії, при цьому заявник зауважує на тому, що невжиття обраних ним заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист та можливість поновлення порушених прав та інтересів останнього, за захистом яких він має намір звернутися до суду, в межах однієї судової справи.
Ухвалою Господарського суду Одеської області №916/27/23 від 05.01.2023 (суддя Сулімовська М.Б.) частково задоволено заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення до подання позовної заяви про визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" від 19.12.2022; заборонено державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, вчиняти реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", що стосуються Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", а саме: вносити зміни до відомостей щодо місцезнаходження юридичної особи; вносити зміни до відомостей про керівника юридичної особи, а також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо; у задоволенні решти заяви відмовлено.
Зазначена ухвала суду мотивована тим, що факт внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань протягом короткого проміжку часу відомостей про зміну керівника, підписанта та місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" свідчить про доведеність заявником існування необхідності вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, вчиняти реєстраційні дії щодо внесення змін до відомостей про місцезнаходження цієї юридичної особи, про її керівника та інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені даної юридичної особи (у тому числі підписувати договори тощо), у той час як вимога ОСОБА_1 стосовно заборони відповідним органам здійснювати щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", окрім перелічених вище, не відповідає вимогам розумності, адекватності, збалансованості інтересів сторін та наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Крім того, місцевий господарський суд зазначив, що обраний заявником спосіб забезпечення позову у вигляді зупинення дії рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", оформленого протоколом б/н від 19.12.2022, є неналежним, оскільки жодним чином не забезпечує виконання в подальшому судового рішення у випадку задоволення позову, а також не може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.
Не погодившись з прийнятою ухвалою, Компанія "Медісон Пасіфік Траст Лімітед" звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області №916/27/23 від 05.01.2023 скасувати та постановити нову ухвалу, якою повністю відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову до подання позовної заяви.
Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на недоведеності ОСОБА_1 наявності правових підстав для вжиття у даній справі обраних ним заходів забезпечення позову, а також на відсутності реальних ризиків вчинення новопризначеним директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" дій на шкоду даного товариства.
У відзиві на апеляційну скаргу б/н та б/д (вх.№158/23/Д3 від 07.03.2023) ОСОБА_1 , посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, просить апеляційну скаргу Компанії "Медісон Пасіфік Траст Лімітед" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.01.2023 у справі №916/27/23 – без змін. Зокрема, заявник зауважує на незаконності рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", оформленого протоколом б/н від 19.12.2022, а також на тому, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчинення окремих реєстраційних дій щодо вказаного товариства відповідають вимогам законодавства та зумовлені існуванням реального ризику, що внесення кожного нового реєстраційного запису щодо зміни керівника, підписанта чи місцезнаходження даного товариства призведе до необхідності звернення ОСОБА_1 з новими позовними вимогами для відновлення своїх порушених прав в межах нових судових проваджень.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Поліщук Л.В., Богатиря К.В. від 20.02.2023 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження; встановлено учасникам процесу строк для подання відзивів на апеляційну скаргу та роз`яснено останнім про їх право в строк до 07.03.2023 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань.
В подальшому ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 вирішено розглянути апеляційну скаргу Компанії "Медісон Пасіфік Траст Лімітед" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.01.2023 у справі №916/27/23 поза межами строку, встановленого частиною другою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, а також призначено дану справу до розгляду на 12.04.2023 об 11:00.
11.04.2023 до апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання б/н та б/д (вх.№158/23/Д5 від 11.04.2023) про відкладення розгляду справи №916/27/23, мотивоване зайнятістю його повноважного представника в іншому судовому процесі. 
Крім того, у судовому засіданні 12.04.2023 представником Компанії "Медісон Пасіфік Траст Лімітед" було заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване необхідністю надання йому часу для ознайомлення з відзивом ОСОБА_1 на апеляційну скаргу.
З метою повного та всебічного розгляду апеляційної скарги з забезпеченням принципу змагальності та надання учасникам справи необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи, а також правильного застосування законодавства Південно-західний апеляційний господарський суд у судовому засіданні 12.04.2023 протокольною ухвалою задовольнив вказані клопотання ОСОБА_1 та Компанії "Медісон Пасіфік Траст Лімітед", у зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги Компанії "Медісон Пасіфік Траст Лімітед" на ухвалу Господарського суду Одеської області №916/27/23 від 05.01.2023 було відкладено на 24.05.2023 о 10:00.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.05.2023 залучено Компанію "Медісон Пасіфік Траст Лімітед" до участі у справі №916/27/23 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.
У судовому засіданні 24.05.2023, проведеному в режимі відеоконференції, представник Компанії "Медісон Пасіфік Траст Лімітед" апеляційну скаргу підтримав; представник ОСОБА_1 висловив заперечення проти її задоволення; представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" участі не брав, хоча був належним чином сповіщений про дату, час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами оскарження ухвали (а.с.207).
Товариство з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалося, відзив на апеляційну скаргу не надало, що в силу частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
В силу статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення представників Компанії "Медісон Пасіфік Траст Лімітед" та ОСОБА_1 , обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 19.03.2002 проведено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №15561200000015108 від 06.12.2005.
Учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" є ОСОБА_1 , частка якого у статутному капіталі становить 451880 грн, та Компанія "ДЖИ-ЕН-ТІ ТРЕЙД ПРИ ДУБАЙСЬКІЙ БАГАТОПРОФІЛЬНІЙ ТОВАРНО-СИРОВИННІЙ БІРЖІ" (GNT TRADE DMCC), частка якої у статутному капіталі складає 4066920 грн, що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до пункту 5.1 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", затвердженого рішенням загальних зборів учасників, оформленим протоколом №18/01/21 від 18.01.2021 (далі – статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ"), вищим органом товариства є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.
В силу підпункту 6.1.3 пункту 6.1 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" до компетенції загальних зборів належить, зокрема, утворення і відкликання виконавчого та інших органів товариства.
У пунктах 9.1, 9.2 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" зазначено, що виконавчим органом товариства є директор. З моменту призначення комерційного директора виконавчим органом товариства є дирекція. Директор та комерційний директор призначаються за рішенням загальних зборів учасників.
Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", оформленим протоколом б/н від 19.12.2022, вирішено:
-обрати головою загальних зборів учасників ОСОБА_2 ;
-припинити повноваження директора товариства ОСОБА_1 з 19.12.2022;
-звільнити ОСОБА_1 з роботи з посади директора товариства (розірвати трудовий договір) з 19.12.2022 на підставі пункту 5 статті 41 Кодексу законів про працю України та уповноважити ОСОБА_3 підписати від імені товариства документи щодо звільнення ОСОБА_1 , включаючи (без обмеження) наказ про звільнення, запис до трудової книжки (за потреби), особову картку працівника та будь-які інші документи, які необхідно або бажано виготовити для його звільнення;
-призначити (обрати) на посаду директора товариства з 20.12.2022 ОСОБА_3 ;
-надати ОСОБА_3 право підпису усіх документів від імені товариства з 20.12.2022;
-припинити з 19.12.2022 повноваження Волошина Анатолія Павловича як особи, яка уповноважена діяти від імені товариства без довіреності, в тому числі підписувати договори;
-змінити місцезнаходження товариства на наступну адресу: м. Львів,                         вул. Сельських, 10;
-внести зміни до відомостей про товариство як юридичну особу, які містяться в Реєстрі, щодо зміни керівника товариства (директора), виключення особи, яка має право діяти від імені товариства без довіреності, та зміни місцезнаходження товариства;
-уповноважити Архіпова Олександра Юрійовича представляти інтереси товариства перед державними реєстраторами включно з приватними нотаріусами, які діють як державні реєстратори, з правом подання та підпису будь-яких заяв, реєстраційних форм, бланків, карток та будь-яких інших документів, необхідних для державної реєстрації, а також з правом отримання від вищезазначених реєстраторів виписок, витягів та будь-яких інших документів з правом ставити підпис щодо їх отримання.
Згідно з вищенаведеним протоколом б/н від 19.12.2022 у вказаних загальних зборах брала участь Компанія "ДЖИ-ЕН-ТІ ТРЕЙД ПРИ ДУБАЙСЬКІЙ БАГАТОПРОФІЛЬНІЙ ТОВАРНО-СИРОВИННІЙ БІРЖІ" (GNT TRADE DMCC), від імені якої на підставі безвідкличної довіреності діяла Компанія "Медісон Пасіфік Траст Лімітед" в особі представника Архіпова Олександра Юрійовича.
20.12.2022 державним реєстратором Василівської сільської ради Болградського району Одеської області ради Козловим Ю.В. було проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу – Товариство з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", а саме: внесено запис №1005561070038015108 "Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи. Зміна місцезнаходження юридичної особи. Зміна фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо".
В результаті проведення вказаної реєстраційної дії керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" та особою, яка може вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо, став ОСОБА_3 , а місцезнаходженням товариства стала адреса: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 28.12.2022.
Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 03.01.2023, в подальшому приватним нотаріусом Гулієвим А.А. щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" було проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, а саме: внесено записи №1004151070043057653 від 03.01.2023 "Відомості про кінцевого бенефіціарного власника в актуальному стані. Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи" та №1004151070044057653 від 03.01.2023 "Зміна місцезнаходження юридичної особи".
Відповідно до зазначених вище змін до відомостей про юридичну особу керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" та особою, яка може вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо, стала ОСОБА_4 , а місцезнаходження товариства змінено на адресу: АДРЕСА_2 .
Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, місцевий господарський суд послався на доведеність заявником існування обставин, які б підтверджували наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, вчиняти реєстраційні дії щодо внесення змін до відомостей про місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", про керівника цього товариства та інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені даної юридичної особи (у тому числі підписувати договори тощо). У задоволенні решти заяви ОСОБА_1 судом першої інстанції було відмовлено у зв`язку з тим, що інші обрані заявником заходи забезпечення позову не відповідають вимогам розумності, адекватності, збалансованості інтересів сторін та наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.
Колегія суддів не погоджується з висновком Господарського суду Одеської області щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви з огляду на наступне.
Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову у судовому процесі.
Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
За правилами цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.
Отже, забезпечення позову по суті – це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
В силу пункту 1 частини першої, частини третьої статті 138 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається, зокрема, до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
Згідно з частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Колегія суддів звертає увагу на зміни у господарському процесуальному законодавстві, які відбулися у 2020 році. Зокрема, пункт 10 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачав, що позов забезпечується іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. 
В подальшому Законом №460-IX від 15.01.2020 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України" (далі - Закон №460-IX) внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, які набули чинності 08.02.2020, у зв`язку з чим пункт 10 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону №460-IX передбачає, що позов забезпечується іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
У пояснювальній записці до Закону №460-IX від 15.01.2020 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України" щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ зазначено, що внесення змін до процесуального законодавства дасть змогу нівелювати можливість зловживання учасниками справи своїми процесуальними правами, зокрема, були вилучені деякі види забезпечення позову.
За таких обставин, починаючи з 08.02.2020, частина перша статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначає вичерпний перелік видів заходів забезпечення позову, який може доповнюватися виключно за рахунок певних заходів забезпечення позову, прямо передбачених законами України або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Не допускається вжиття заходу забезпечення позову, який відповідає змісту позовних вимог, предмету спору, є необхідним з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо предмету позову, однак який не передбачений ні процесуальним законом, ні іншими законами України або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Аналогічний висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду міститься в постанові від 15.07.2022 у справі №910/4445/21.
Відповідно до частини четвертої статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову і, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
Адекватність (співмірність) заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії (пункт 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011).
Із заяви ОСОБА_1 б/н та б/д (вх.№4-4/23 від 03.01.2023) про забезпечення позову до подання позовної заяви вбачається, що останній має намір звернутися до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" про визнання недійсним оформленого протоколом б/н від 19.12.2022 рішення загальних зборів учасників та оскарження вчиненої на підставі цього протоколу реєстраційної дії.
Отже, апеляційний господарський суд враховує, що у даній справі заявник має намір звернутися до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, а відтак у даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:
-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;
-наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;
-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову (пункти 1, 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011).
Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, та доказами, які наведені на їх підтвердження, а також положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, подаючи позов.
Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В силу частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог, в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.
Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).
За умовами статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
З огляду на положення статей 13, 74, 80 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Саме така правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 12.06.2019 у справі №910/773/19.
Таким чином, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до істотного ускладнити чи неможливості ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.
Звертаючись з заявою б/н та б/д (вх.№4-4/23 від 03.01.2023) про забезпечення позову до подання позовної заяви, ОСОБА_1 послався на протиправність рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", оформленого протоколом б/н від 19.12.2022, яким, зокрема, вирішено змінити директора товариства та особу, яка уповноважена діяти від імені товариства без довіреності, а також змінити місцезнаходження вказаної юридичної особи.
При цьому апеляційним господарським судом враховується, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22.07.2019 у справі №914/120/19.
За таких обставин, твердження заявника про незаконність рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", оформленого протоколом б/н від 19.12.2022, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки зазначені обставини стосуються питання обґрунтованості позову, тобто суті позовних вимог.
Враховуючи положення частини одинадцятої статті 137 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний з`ясувати, чи тотожні за змістом заявлені заходи забезпечення позову задоволенню заявлених позовних вимог, та не повинен вживати заходів забезпечення позову, якщо здійснення таких заходів забезпечення позову практично є задоволенням заявлених позовних вимог, і при цьому спір не вирішується по суті.
З огляду на викладене, колегія суддів зауважує, що застосування обраного заявником заходу забезпечення позову у вигляді зупинення дії рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", оформленого протоколом б/н від 19.12.2022, практично є задоволенням позовних вимог, з якими має намір звернутися ОСОБА_1 . При цьому, вжиття вказаного заходу забезпечення позову фактично призведе до того, що суд вже на даному етапі поставить під сумнів правомірність вищенаведеного рішення загальних зборів, що може бути встановлено лише при розгляді справи по суті.
Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.05.2022 у справі №910/12187/21.
Крім того, обрані заявником заходи забезпечення позову у вигляді зупинення дії рішення загальних зборів не передбачені частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України, при цьому ОСОБА_1 не наведено посилань на інші закони чи міжнародні договори, якими були б передбачені вказані заходи забезпечення позову, про вжиття яких заявник просив суд першої інстанції, а тому висновок місцевого господарського суду про відмову у застосуванні зазначених заходів є правильним.
Аналогічну правову позицію Верховного Суду викладено в постанові від 25.08.2022 у справі №916/493/22.
За умовами частини десятої статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.
Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову необхідно враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, які не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.
Даний правовий висновок Верховного Суду викладено в постанові від 09.09.2019 у справі №924/433/19.
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись саме відносно до оскаржуваних рішень органів управління юридичної особи, а не до будь-яких рішень останніх.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №916/3155/20.
Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що обрані заявником заходи забезпечення позову у вигляді заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, здійснювати будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" жодним чином не узгоджуються із предметом майбутнього позову ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників вказаного товариства, оформленого протоколом б/н від 19.12.2022, та оскарження вчиненої на підставі цього протоколу реєстраційної дії, тим більше, що державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу на підставі рішення загальних зборів, яке планує оскаржити заявник, вже проведена (20.12.2022).
Даний висновок апеляційного господарського суду у повному обсязі корелюється з висновком Верховного Суду, відображеним в постанові від 25.08.2022 у справі №916/493/22.
Сама по особі обставина проведення в подальшому (03.01.2023) державної реєстрації змін щодо відомостей про юридичну особу (зокрема, стосовно зміни керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" та місцезнаходження цього товариства) жодним чином не свідчить про необхідність вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, вчиняти реєстраційні дії щодо внесення змін до відомостей про місцезнаходження вказаної юридичної особи, про її керівника та інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені даної юридичної особи (у тому числі підписувати договори тощо), оскільки підставою для здійснення відповідних реєстраційних дій слугувало не оформлене протоколом б/н від 19.12.2022 рішення загальних зборів, оскаржити яке в судовому порядку має намір заявник, а тому відповідні заходи не відповідають вимогам розумності, адекватності, збалансованості інтересів сторін та наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.
Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинна блокуватися господарська діяльність юридичної особи (правова позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 25.01.2021 у справі №902/775/20, від 19.01.2021 у справі №902/774/20 та від 16.11.2020 у справі №910/7596/20).
Вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.
Саме такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 26.09.2019 у справі №521/10766/18.
Судом апеляційної інстанції також враховується, що при вирішенні питання про забезпечення позову необхідно виходити з законодавчо встановленої заборони незаконного втручання органів державної влади, в тому числі і судів, у господарські відносини (стаття 6 Господарського кодексу України).
Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постановах від 19.10.2020 у справі №916/3844/19, від 30.06.2021 у справі №922/145/21, від 28.07.2021 у справі №910/3704/21 та від 15.08.2018 у справі №907/835/17.
Таким чином, колегія суддів зазначає про те, що вжиття запропонованих заявником заходів забезпечення позову у вигляді заборони органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, вчиняти реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", в умовах воєнного стану фактично позбавляє підприємство можливості мобільно реагувати на різного роду обставини, в тому числі обирати безпечне місце ведення господарської діяльності, змінювати керівника тощо; і безумовно призведе до прямого втручання суду у господарську діяльністю вказаного об`єднання, що є неприпустимим, тим більше, що вказані заходи безпосередньо не пов`язані з предметом майбутнього позову, адже рішення загальних зборів, яке ОСОБА_1 має намір оскаржити, вже було реалізоване шляхом проведення на його підставі відповідної реєстраційної дії.
Враховуючи викладене, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, імовірність істотного ускладнення або неможливості ефективного захисту порушених прав заявниці, за захистом яких остання має намір звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає про необґрунтованість висновку місцевого господарського суду щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви б/н та б/д (вх.№4-4/23 від 03.01.2023).
За таких обставин, ухвала Господарського суду Одеської області №916/27/23 від 05.01.2023 є необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви б/н та б/д (вх.№4-4/23 від 03.01.2023).
Керуючись статтями 136, 137, 232, 233, 236, 240, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Компанії "Медісон Пасіфік Траст Лімітед" задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Одеської області №916/27/23 від 05.01.2023 скасувати.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви б/н та б/д (вх.№4-4/23 від 03.01.2023) відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 24.05.2023.

Головуючий суддя                                                                       С.В. Таран

Суддя                                                                                           К.В. Богатир

Суддя                                                                                           Л.В. Поліщук