Номер провадження: 33/813/502/23
Номер справи місцевого суду: 946/1510/23 
Головуючий у першій інстанції Жигулін С. М. 
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.05.2023 року                                                                          м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді - Князюк О.В., 
за участю секретаря судового засідання - Дерезюк В.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01 березня 2023 року в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця Збройних Сил України, начальник ракетно-зенітного відділення ІПС вищої категорії НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 ч.3 КУпАП, -

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01 березня 2023 року визнати винним ОСОБА_1 за паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим Краматорським МВ УМВС України в Донецькій області 28 жовтня 2022 року з реєстраційним номером облікової картки платників податків НОМЕР_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч.3 КУпАП та стягнуто штраф в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. (сімнадцять тисяч грн.).
Стягнуто з ОСОБА_1 за паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим Краматорським МВ УМВС України в Донецькій області 28 жовтня 2022 року з реєстраційним номером облікової картки платників податків НОМЕР_3 на користь держави судовий збір 536,8 грн. (п`ятсот тридцять шість грн. вісімдесят коп.).
Не погодившись з вищевказаним рішенням суду 06.03.2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу відповідно до вимог якої, просить суд скасувати постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01 березня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апелянт вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 3 статті 172-20 КУпАП, оскільки обставини щодо притягнення його до відповідальності не дають підстав вважати, що він знаходився в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини, що є підставою для закриття провадження у справі.
ОСОБА_1 не погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність наявності складу адміністративного правопорушення в його діях оскільки такий висновок не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, які на його переконання, були неповно досліджені судом з точки зору їх допустимості з огляду на наступне.
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування піж впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №35 від 28.02.2023 року. Результатом його огляду є заключення «алкогольне сп`яніння», тобто не зазначено розмір проміле алкоголю крові виявленого у ОСОБА_1 , що не дає змоги визначити чи дійсно ним було вчинено адміністративне правопорушення за ч. 3 статті 172-20 КУпАП.
Окрім цього, апелянт зазначає, що медичний огляд на стан сп`яніння здійснений в порушення вимог ч. 4 статті 266 КУпАП, тобто пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його проведення. Також, в протоколі про військове адміністративне правопорушення серії ПдРУ №200944 від 01 березня 2023 року не зазначено будь-яких ознак алкогольного сп`яніння.
За таких обставин, апелянт просить суд не брати до уваги висновок медичного огляду від 28.02.2023 року, оскільки він здійснений більш як через дві години, що є порушенням ч. 4 статті 266 КУпАП. Окрім вказаного, в матеріалах справи взагалі відсутні інші докази, що апелянт перебував у стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на зазначене, ОСОБА_1 просить суд провадження у справі закрити на підставі п. 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 статті 172-20 КУпАП.
Постановою Одеського апеляційного суду від 03.04.2023 року витребувано з комунального некомерційного підприємства Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського район Одеської області «Ізмаїльська міська центральна лікарня» належним чином завірену копію акта медичного огляду громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 28 лютого 2023 року о 11 год. 00 хв. №35.
24.04.2023 року на електронну пошту, а також 02.05.2023 року засобами поштового зв`язку «Укрпошта на виконання постанови суду від 03.04.2023 року, КНП Ізмаїльської міської ради «Ізмаїльська міська центральна лікарня» було направлено копію акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №35 від 28.02.2023 року огляду ОСОБА_1 .
З наданого КНП Ізмаїльської міської ради «Ізмаїльська міська центральна лікарня» акту вбачається, що медичний огляд ОСОБА_1 здійснювався лікарем ОСОБА_2 28.02.2023 року о 10:56 год за допомого алкотестеру Drager з результатом 2,30 - 2,42%о.
08.05.2023 року в судове засідання з`явився представник Національного центру морської охорони державної прикордонної служби України - Огородний В.Ю., заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив суд рішення залишити без змін.
ОСОБА_1 та його представник Вовк Е.П. в судове засідання не з`явилися. Про дату, час ті місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 247 КУпАП регламентовано, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Відповідно до Закону України «Про дисциплінарний статут Збройних Сил України» військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку та зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема: не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено, що розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в умовах особливого періоду, тягне за собою адміністративну відповідальність у вигляді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Згідно Інструкції «Про порядок оформлення і складання матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення» у разі виявлення факту або виникнення підозри у розпиванні алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживанні наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцем на території місця проходження військової служби, військових об`єктів, або появи військовослужбовця на території місця проходження військової служби, військових об`єктів у нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння для підтвердження ознак військового адміністративного правопорушення (стаття 172-20 КУпАП) такого військовослужбовця направляють до закладу охорони здоров`я на підставі письмового направлення військовослужбовця на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння уповноваженої посадової особи.
Військовослужбовець направляється до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у супроводі військовослужбовців підрозділу власної безпеки СЗРУ.
28 лютого 2023 року о 08 годині 20 хвилин після шикування для розводу на заняття військової частини НОМЕР_5 АДРЕСА_1 в умовах особливого періоду під час правового режиму воєнного стану ОСОБА_1 в якості начальника ракетно-зенітного відділення ІПС вищої категорії 15 мобільного прикордонного загону знаходився у стані алкогольного сп`яніння.
Своїми діями вчинив розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду.
Обставини правопорушення підтверджені протоколом про адміністративне правопорушення ПдРУ №200944 від 01 березня 2023 року, висновком комунального некомерційного підприємства /Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «Ізмаїльська міська центральна лікарня» щодо результатів обстеження в медичному закладі, рапортом начальника циклу підготовки (перепідготовки) персоналу Р. Дроздова, поясненнями майстер-старшини ОСОБА_3 .
Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується актом КНП Ізмаїльської міської ради «Ізмаїльська міська центральна лікарня» з якого вбачається, що медичний огляд ОСОБА_1 здійснювався лікарем ОСОБА_2 28.02.2023 року о 10:56 год за допомого алкотестеру Drager з результатом 2,30 - 2,42%о.
Вчинення військовослужбовцем правопорушення під час воєнного стану в період особливого правового режиму підтверджено вимогами Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року.
А з моменту прийняття Президентом України Указу від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» в Україні настав особливий період і Збройні Сили України переведені на функціонування в умовах особливого періоду.
Відповідно до Закону України про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З урахуванням вищевикладених обставин і, врахувавши досліджені по справі докази, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого 3 ст. 172-20 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги щодо проведення огляду на стан сп`яніння за відсутністю свідків спростовується протоколом про адміністративне правопорушення наявним в матеріалах справи із зазначенням свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Таким чином, відповідні доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.
Посилання правопорушника в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не дотримано вимог судового процесу, не приймаються апеляційним судом, оскільки такі доводи не вплинули на правильність встановлення судом обставин справи і надання судом даним обставинам вірної правової оцінки.
Саме рішення переслідувало законну мету, засновано на законі і даним рішенням, незважаючи на характер військового правопорушення під час особливого періоду, дотримано справедливого балансу, достатнього і необхідного у демократичному суспільстві.
Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та є формою захисту особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і мають (доводи) очевидну спрямованість на уникнення від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-20 КУпАП.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.
Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст. ст. 7, 247, 293, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01 березня 2023 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                 О.В. Князюк