ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року	Львів	Справа № 140/1819/23 пров. № А/857/4812/23	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                            Мікули О. І.,
суддів          -                                                    Гінди О. М., Курильця А. Р.,  
з участю секретаря судового засідання –     Єршової Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року у справі №140/1819/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа: Департамент соціальної політики Луцької міської ради  про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,-

суддя в 1-й інстанції – Валюх В. М., 
час ухвалення рішення – 27.02.2023 року, 
місце ухвалення рішення – м. Луцьк,
дата складання повного тексту рішення – 27.02.2023 року,

                                                                 в с т а н о в и в:

Позивач – ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до відповідача- Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа: Департамент соціальної політики Луцької міської ради, в якому (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) просила визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Трофимюка П.В. щодо не виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року в адміністративній справі №140/15816/21 у виконавчому провадженні №69043501 та зобов`язати вказаного державного виконавця вжити усіх необхідних заходів відносно виконання зазначеного судового рішення в цьому виконавчому провадженні; стягнути моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що постановою державного виконавця Відділу ПВР Трофимюка П.В. від 19 травня 2022 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №4997/2022 від 11 квітня 2022 року щодо виконання судового рішення у справі №140/15816/21. Зазначає, що відповідач допускає протиправну бездіяльність у ВП №69043501, оскільки після прийняття до виконання виконавчого листа №4997/2022 від 11 квітня 2022 року  він не вчиняв дій щодо виконання такого. Вважає, що такою бездіяльністю відповідач порушує права позивача на соціальний захист, зокрема, на отримання житлової субсидії. Крім того, на думку позивача, є всі правові підстави для стягнення з позивача на її користь моральної шкоди. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/15816/21 виконано в частині призначення та нарахування позивачу субсидії для відшкодування витрат на житлово-комунальні послуги з 07 червня 2021 року та повідомлено ОСОБА_1 про те, що повне виконання рішення буде здійснено після надходження коштів з державного бюджету на вказана цілі. Крім того, вказує, що позивачем не наведено жодних мотивів, що було проявом протиправної бездіяльності державного виконавця, тобто які факти свідчать про те, що невиконання судового рішення повністю є результатом  невжиття державним виконавцем заходів, які він в межах свої повноважень був зобов`язаний вжити, але не зробив цього. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, тому колегія суддів вважає можливим проведення розгляду справи в їх відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, згідно з ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року, у справі №140/15816/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соцполітики про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Департаменту соцполітики про відмову в призначенні субсидії для відшкодування витрат на житлово-комунальні послуги ОСОБА_1 від 16 липня 2021 року №11.2-8.6/380/2021, зобов`язано Департамент соцполітики здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 субсидії  для відшкодування витрат на житлово-комунальні послуги з 07 червня 2021 року (а.с. 4-5, 38-40).
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року виправлено допущену описку в рішенні суду від 28 лютого 2022 року в адміністративній справі №140/15816/21 та виправлено помилку у виконавчому листі №4997/2022, виданому Волинським окружним адміністративним судом 11 квітня 2022 року в частині адреси місця проживання та реєстраційного номера облікової картки платника податків позивача ОСОБА_1 (а.с. 6).
11 квітня 2022 року Волинський окружний адміністративний суд на виконання рішення суду від 28 лютого 2022 року у справі №140/15816/21 видав виконавчий лист №4997/2022 про зобов`язання Департамент соцполітики здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 субсидії для відшкодування витрат на житлово-комунальні послуги з 07 червня 2021 року (а.с. 29).
Постановою державного виконавця Відділу ПВР Трофимюка П.В. від 19 травня 2022 року ВП №69043501 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №4997/2022, виданого 11 квітня 2022 року Волинським окружним адміністративним судом про зобов`язання Департаменту соцполітики здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 субсидії для відшкодування витрат на житлово-комунальні послуги з 07 червня 2021 року, встановлено боржнику строк 10 робочих днів для виконання рішення суду (а.с. 31).
13 червня 2022 року №16208 державний виконавець Відділу ПВР Трофимюк П.В. скерував Департаменту соцполітики вимогу державного виконавця щодо термінового надання інформації з підтверджуючими документами про стан виконання рішення суду, за яким видано 11 квітня 2022 року виконавчий лист №4997/2022 (а.с. 32).
Листом від 13 червня 2022 року №11.2-8.5/6885/2022 Департамент соцполітики повідомив державного виконавця Відділу ПВР Трофимюка П.В. про те, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2022 роу зупинено дію рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року у справі №140/15816/21 (а.с.33-35).
01 липня 2022 року постановою державного виконавця Відділу ПВР Трофимюка П.В. зупинено виконавче провадження №69043501 з примусового виконання вказаного виконавчого листа №4997/2022 від 11 квітня 2022 року (а.с. 37), а постановою зазначеного державного виконавця від 12 вересня 2022 року про поновлення вчинення виконавчих дій ВП №69043501 поновлено вказане виконавче провадження (а.с. 42).
12 вересня 2022 року №32494 державний виконавець Відділу ПВР Трофимюк П.В. скерував Департаменту соцполітики вимогу державного виконавця щодо термінового надання інформації з підтверджуючими документами про стан виконання рішення суду, за яким видано 11 квітня 2022 року виконавчий лист №4997/2022 (а.с. 43).
Листом від 21 вересня 2022 року №11.2-8.5/12378/2022 Департамент соцполітики повідомив державного виконавця Відділу ПВР Трофимюка П.В. про те, що рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/15816/21 виконано в частині призначення та нарахування ОСОБА_1 субсидії для відшкодування витрат на житлово-комунальні послуги з 07 червня 2021 року. Повне виконання рішення суду щодо виплати ОСОБА_1 житлової субсидії для відшкодування витрат на житлово-комунальні послуги з 07 червня 2021 року буде здійснено після виділення коштів з державного бюджету на зазначені цілі та надходження їх на рахунки Департаменту соцполітики (а.с. 44). До вказаного листа надані копії рішень про призначення субсидії з жовтня 2021 року по квітень 2022 року (а.с. 45-47).
21 лютого 2023 року №4922 державний виконавець Відділу ПВР Трофимюк П.В. скерував Департаменту соцполітики вимогу державного виконавця щодо термінового надання додаткової інформації з підтверджуючими документами про стан виконання рішення суду, за яким видано 11 квітня 2022 року виконавчий лист №4997/2022 (а.с. 48).
Листом від 24 лютого 2023 року №11.2-8.5/1769 Департамент соцполітики повідомив державного виконавця Відділу ПВР Трофимюка П.В. про те, що рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/15816/21 виконано в частині призначення та нарахування ОСОБА_1 субсидії для відшкодування витрат на житлово-комунальні послуги з 07 червня 2021 року. Повне виконання рішення суду щодо виплати ОСОБА_1 житлової субсидії для відшкодування витрат на житлово-комунальні послуги з 07 червня 2021 року мало бути здійснено після виділення коштів з державного бюджету на зазначені цілі та надходження їх на рахунки Департаменту соцполітики. За інформацією, наданою Ощадбанком, 05 жовтня 2022 року позивачу було перераховано на її рахунок усю суму субсидії для відшкодування витрат на житлово-комунальні послуги відповідно до рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року у справі №140/15816/21.
Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець Відділу ПВР Трофимюк П.В. у виконавчому провадженні №69043501 відповідно до Закону №1404-VIII вчиняв виконавчі дії та приймав відповідні рішення (шляхом: винесення постанов про відкриття виконавчого провадження, про зупинення виконавчого провадження, про поновлення вчинення виконавчих дій; складення вимог державного виконавця), судом під час розгляду справи не встановлено протиправної бездіяльності вказаного виконавця, внаслідок якої рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року у справі №140/15816/21 не було відразу виконано у повному обсязі, у зв`язку із чим у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності та похідної позовної вимоги про зобов`язання вчинити дії з підстав, викладених у позовній заяві, необхідно відмовити. Крім того, судом при розгляді цієї справи не встановлено протиправної бездіяльності відповідача у виконавчому провадженні №69043501, тому правові підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 10000,00 грн відсутні.
Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Ч.2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
За змістом ч.1, 2 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з ч.1,3 ст.373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.  Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України “Про виконавче провадження” від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).
Ст.1 Закону України “Про виконавче провадження” передбачає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом п.3 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України “Про виконавче провадження” у виконавчому документі зазначаються: резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.
Згідно з ч.1 ст.10 Закону №1404-VIII заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
За змістом ч.1 ст.13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
За змістом ч.4 ст.18 Закону №1404-VIII вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Відповідно до ч.5, 6 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
За змістом ч.1,2 ст.75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до вимог Закону №1404-VIII постановою державного виконавця Відділу ПВР Трофимюка П.В. від 19 травня 2022 року ВП №69043501  відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №4997/2022, виданого 11 квітня 2022 року Волинським окружним адміністративним судом про зобов`язання Департамент соцполітики здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 субсидії  для відшкодування витрат на житлово-комунальні послуги з 07 червня 2021 року, встановлено боржнику строк 10 робочих днів для виконання рішення суду. При цьому, у зв`язку із зупиненням дії рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року у справі №140/15816/21 відповідно до ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2022 року, 01 липня 2022 року постановою державного виконавця Відділу ПВР Трофимюка П.В. було зупинено виконавче провадження №69043501 з примусового виконання вказаного виконавчого листа №4997/2022 від 11 квітня 2022 року, а постановою зазначеного державного виконавця від 12 вересня 2022 року про поновлення вчинення виконавчих дій ВП №69043501 поновлено вказане виконавче провадження.
Крім того, як правильно зазначено судом першої інстанції, у межах виконавчого провадження №69043501 державний виконавець Відділу ПВР Трофимюк П.В. тричі скеровував Департаменту соцполітики вимоги державного виконавця (від 13.06.2023 за №16208, від 12.09.2023 за №32494, 21.02.2023 за №4922) щодо термінового надання додаткової інформації з підтверджуючими документами про стан виконання рішення суду, за яким видано 11 квітня 2022 року виконавчий лист №4997/2022.
При цьому, листом від 21 вересня 2022 року №11.2-8.5/12378/2022 Департамент соцполітики повідомив державного виконавця Відділу ПВР Трофимюка П.В. про те, що рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/15816/21 виконано в частині призначення та нарахування ОСОБА_1 субсидії для відшкодування витрат на житлово-комунальні послуги з 07 червня 2021 року, а повне виконання рішення суду щодо виплати житлової субсидії буде здійснено після виділення коштів з державного бюджету на зазначені цілі та надходження їх на рахунки Департаменту соцполітики, та до цього листа надані копії рішень про призначення субсидії з жовтня 2021 року по квітень 2022 року. У подальшому, листом 24 лютого 2023 року №11.2-8.5/1769 Департамент соцполітики додатково повідомив державного виконавця Відділу ПВР Трофимюка П.В. про те, що за інформацією, наданою Ощадбанком, 05 жовтня 2022 року позивачу було перераховано на її рахунок усю суму субсидії для відшкодування витрат на житлово-комунальні послуги відповідно до рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року у справі №140/15816/21.
Таким чином, після винесення постанов державного виконавця Відділу ПВР Трофимюка П.В. від 19 травня 2022 року ВП №69043501 про відкриття виконавчого провадження, від 12 вересня 2022 року ВП №69043501 про поновлення вчинення виконавчих дій, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року у справі №140/15816/21 було виконано спочатку в частині призначення та нарахування ОСОБА_1 субсидії для відшкодування витрат на житлово-комунальні послуги з 07 червня 2021 року, а у подальшому – у спосіб перерахування 05 жовтня 2022 року позивачу на її рахунок усієї суми субсидії для відшкодування витрат на житлово-комунальні послуги відповідно до вказаного судового рішення.
Протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Аналізуючи зібрані матеріали справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що державний виконавець Відділу ПВР Трофимюк П.В. у виконавчому провадженні №69043501 вчиняв виконавчі дії та приймав рішення (шляхом: винесення постанов про відкриття виконавчого провадження, про зупинення виконавчого провадження, про поновлення вчинення виконавчих дій; складення вимог державного виконавця). При цьому, оскільки рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року у справі №140/15816/21 було виконано спочатку в частині призначення та нарахування ОСОБА_1 субсидії для відшкодування витрат на житлово-комунальні послуги з 07 червня 2021 року, а повне виконання рішення суду щодо виплати житлової субсидії було можливо після виділення коштів з державного бюджету на зазначені цілі та надходження їх на рахунки Департаменту соцполітики, тому у виконавця були відсутні правові підстави для притягнення боржника до відповідальності відповідно до статті 75 Закону №1404-VIII.
З врахуванням наведеного вище, доводи апелянта про те, що саме внаслідок протиправної бездіяльності відповідача рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року у справі № 140/15816/21 не було виконано у повному обсязі є безпідставними.
Крім того, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, у резолютивній частині рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року у справі №  140/15816/21 не вказано періоду, по який необхідно призначити та виплатити субсидію, а також конкретного її розміру, а тому у випадку незгоди з діями Департаменту соцполітики щодо виконання вказаного судового рішення (в частині визначення періоду призначення та виплати субсидії, її конкретного розміру) позивач має право оскаржити такі дії Департаменту соцполітики до суду у порядку статті 383 КАС України.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що державний виконавець Відділу ПВР Трофимюк П.В. у виконавчому провадженні №69043501 відповідно до Закону №1404-VIII вчиняв виконавчі дії та приймав відповідні рішення (шляхом: винесення постанов про відкриття виконавчого провадження, про зупинення виконавчого провадження, про поновлення вчинення виконавчих дій; складення вимог державного виконавця), судом під час розгляду справи не встановлено протиправної бездіяльності вказаного виконавця, внаслідок якої рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року у справі №140/15816/21 не було відразу виконано у повному обсязі, у зв`язку із чим у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності та похідної позовної вимоги про зобов`язання вчинити дії з підстав, викладених у позовній заяві, необхідно відмовити.
Щодо доводів позивача (апелянта) про відшкодування моральної шкоди, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що моральна шкода підлягає відшкодування лише у тому випадку, коли її завдано фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні ним своїх повноважень, разом з тим, при розгляді цієї справи судом не встановлено протиправної бездіяльності відповідача у виконавчому провадженні №69043501, тому правові підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 10000,00 грн, як похідної, відсутні.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст.229, 242, 243, 250, 268, 271, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 
                                                             п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року у справі №140/1819/23 – без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 10 травня 2023 року.