ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року 
м. Київ
справа №580/5810/20
касаційні провадження № К/9901/18193/21, №К/9901/18660/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                Кравчука В.М., Стародуба О.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області і ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 (головуючий суддя: Руденко А.В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2021 (головуючий суддя: Коротких А.Ю., судді: Сорочко Є.О., Чаку Є.В.) у справі № 580/5810/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
У грудні 2020 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або позивачка) звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - ГУПФУ в Черкаській області або відповідач), в якому просила:
визнати протиправними дії відповідача, викладені в листі №2300-0205-8/55622 від 27.11.2020 про зменшення розміру пенсії позивача, призначеної у 2010 році, відповідно до Закону України від 05.11.1991    № 1789-XII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1789-XII), у розмірі 70% та проведення перерахунку пенсії відповідно до частин 2, 15, статті 86 Закону України від 14.10.2014    № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII) в розмірі 60% заробітної плати за відповідно посадою працівника прокуратури з обмеженням її граничного розміру десятьма прожитковими мінімумами доходів громадян;
зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити з 01.10.2020 пенсію за вислугу років у розмірі 70% від розміру заробітної плати, що визначена у довідці Черкаської обласної прокуратури від 20.10.2020 №21-621 вих20, без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.10.2020 до моменту здійснення перерахунку;
здійснити виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією одноразово відповідно до довідки від 20.10.2020 за №21-621 вих20 про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії.
Черкаський окружний адміністративний суд рішенням від 21.01.2021, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2021, позов задовольнив частково:
визнав протиправними дії ГУПФУ в Черкаській області щодо перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , призначеної відповідно до Закону №1789-ХІІ, у розмірі 60% грошового забезпечення, визначеного у довідці Черкаської обласної прокуратури №21-621 вих-20 від 20.10.2020, з 01 жовтня 2020 року;
зобов`язав відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону №1789-ХІІ, з 01.10.2020 виходячи з 70% сум грошового забезпечення, визначених у довідці Черкаської обласної прокуратури №21-621 вих-20 від 20.10.2020.
В задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, у якій просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.
Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позову, позивачка подала касаційну скаргу, у якій просить суд касаційної інстанції скасувати в оскаржуваній частині судові рішення попередніх інстанцій і в цій частині ухвалити нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.
IІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Ухвалою Верховного Суду від 31.05.2021 відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ГУПФУ в Черкаській області.
Ухвалою Верховного Суду від 31.05.2021 відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
Ухвалою Верховного Суду від 09.12.2021 відмовлено у задоволенні клопотання ГУПФУ в Черкаській області про зупинення виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2021.
Ухвалою Верховного Суду від 06.06.2023 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Ухвалою Верховного Суду від 07.06.2023 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.
ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачка є пенсіонером органів прокуратури та з квітня 2005 року отримувачем пенсії за вислугу років у розмірі 40% від місячного заробітку, призначеної відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-XII. З квітня 2010 року позивачці було проведено перерахунок стажу роботи та призначено пенсію за вислугу років виходячи із розміру 70% від чинної на той час заробітної плати на посаді працівника прокуратури. На день звільнення загальний стаж роботи становив 30 років 10 місяців 03 дні, з них в органах прокуратури 15 років 04 місяці 26 днів.
Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.01.2013 у справі №2а-557-2012, яка набрала законної сили 05.02.2013, зобов`язано УПФУ в м. Черкаси Черкаської області перерахувати ОСОБА_1 з 01.07.2012 призначену пенсію у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог статті 50-1 Закону № 1789-XII у розмірі 70% місячного заробітку та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до виплати суми пенсії починаючи з 01.07.2012.
Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.06.2016 у справі №712/5604/16-а, яка набрала законної сили 09.09.2016, зобов`язано УПФУ в м. Черкаси Черкаської області провести перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1 згідно із статтею 50-1 Закону № 1789-XII в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001 «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», на підставі довідки прокуратури Черкаської області №18/42вих.16 від 12.04.2016 у розмірі 70% суми заробітку без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.01.2016.
Черкаська обласна прокуратура видала позивачці довідку №21-621 вих-20 від 20.10.2020 про розмір заробітної плати, обрахованої згідно із статтею 81 Закону №1697-VII для перерахунку пенсії за відповідною посадою до посади старшого помічника прокурора області. Згідно цієї довідки, розмір грошового забезпечення позивачки складає 67    316,66 грн, в т.ч. посадовий оклад - 46 160 грн, надбавка за вислугу років (25%) - 11 540 грн, матеріальні допомоги (для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань) 4808,33 грн та 4808,33 грн відповідно.
21.10.2020 позивачка звернулася до ГУПФУ в Черкаській області із заявою щодо проведення перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Черкаської обласної прокуратури №21-621 вих-20 від 20.10.2020.
Листом №2300-0305-8/60166 від 27.11.2020 відповідач повідомив заявницю, що здійснив перерахунок її пенсії відповідно до довідки Черкаської обласної прокуратури №21-621 вих-20 від 20.10.2020. Після перерахунку розмір пенсії позивачки складає 60% від грошового забезпечення, визначеного довідкою №21-621 вих-20 від 20.10.2020 та з урахуванням обмеження пенсії десятьма розмірами прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 17 120 грн (67    316,66 грн х 60% = 40 390 грн, але не більше десяти розмірів прожиткового мінімуму (1 712 грн. х 10 = 17 120).
Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивачка звернуся з позовом до суду.
ІV. АРГУМЕНТИ СТОРІН
На обґрунтування позовних вимог позивачка стверджує, що при перерахунку пенсії пенсіонерам органів прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Оскільки перерахунок пенсії пов`язаний із переглядом розміру вже призначеної пенсії, то при визначенні її розміру не може застосовуватися законодавство, яке прийняте після призначення пенсії, крім випадків покращення становища пенсіонера. Отже, відповідач повинен здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років, виходячи із розрахунку 70% від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці від №21-621 вих-20 від 20.10.2020, та виплачувати її без обмеження максимальним розміром пенсії з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.
Відповідач позов не визнав. Стверджує, що перерахунок пенсії проведений у відповідності до вимог чинного законодавства.
V. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що положення частини другої статті 86 Закону №1697-VII щодо розміру пенсії застосовуються при призначенні пенсій працівникам прокуратури у разі реалізації ними первинного права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. При перерахунку пенсії позивача має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.    
Одночасно суди зазначили, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI, зокрема, Закону України «Про прокуратуру», та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.
Вирішуючи спір в зазначеній частині, суди застосували правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 21.11.2019 у справі №161/14321/16-а та від 10.12.2020 у справі №580/492/19.
VІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ 
Касаційна скарга відповідача обґрунтована тим, що суди попередніх інстанцій щодо спірних правовідносин неправильно застосували положення статті 86 Закону №1697-VII, статті 50-1 Закону № 1789-XII у зв`язку із чим дійшли помилкових висновків щодо наявності правових підстав для перерахунку пенсії позивачки із розрахунку 70 відсотків від суми місячної заробітної плати.
Касаційна скарга позивача обґрунтована тим, що судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваній частині прийняті без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №    921/730/13-г/3 та постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 825/705/17, від 22.01.2019 у справі № 816/1481/17, від 31.01.2019 у справі №    809/551/17, від 06.03.2019 у справі № 813/4924/13-а, від 10.12.2020 у справі №    580/492/19, від 04.03.2021 у справі №    589/3997/16-а.
Скаржниця наполягає, що пенсія їй була призначена до набрання чинності норм про обмеження виплати пенсії максимальним розміром, тому до розміру пенсії не можуть застосовуватися обмеження, визначені Законами №3668-VI та №1697-VІІ.
Також скаржниця вважає помилковими посилання суду на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 21.11.2019 у справі № 161/14321/16-а та від 10.12.2020 у справі № 580/492/19, оскільки правовідносини у цих справах, та у справі, що розглядається, не є подібними.
Окремо скаржниця наголосила, що судами обох інстанцій не враховано рішення  Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.06.2016 у справі №712/5604/16-а, яким встановлено, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 має бути проведений без обмеження граничним розміром.
VІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд перевірив доводи касаційних скарг, правильність застосування судами норм матеріального права та дійшов таких висновків.
Спірним є те, який відсоток заробітної плати слід застосовувати при перерахунку пенсії позивача та чи розповсюджуються на позивача встановлені Законом №3668-VI обмеження розміру пенсії.
Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.
У постанові Верховного Суду від 21.12.2021 (справа № 580/5962/20), яка прийнята у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, Суд дійшов таких правових висновків:
«….розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом №    1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону № 1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до    Закону № 1697-VII.».
«…колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку, викладеного, зокрема у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі № 580/5238/20 у подібних правовідносинах, та сформувати правовий висновок, відповідно до якого до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.».
«…колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформувати правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом №3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII.».
«…внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір перевищив максимальний… на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Отже, позовні вимоги Особа-1 у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.».
Правовий висновок Верховного Суду, висловлений у справі № 580/5962/20, є актуальним, та широко застосовується касаційним судом у ряді інших справ, зокрема, № 500/5077/21 (постанова від 29.06.2022), № 380/7330/21 (постанова від 14.09.2022), № 580/5239/20 (постанова від 30.03.2023), № 240/16449/20 (постанова від 06.04.2023), № 380/1163/21 (постанова від 17.05.2023).
Колегія суддів не вбачає підстав для відступу від зазначених правових висновків.
Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується із доводами касаційної скарги відповідача, що позивачка має право на перерахунок пенсії з розрахунку 60 відсотків від заробітної плати, а не 70 відсотків як помилково визначили суди. Також, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
За наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права при ухваленні судових рішень в частині задоволених позовних вимог.
Одночасно колегія суддів зазначає, що обставини, встановлені у справі №712/5604/16-а не створюються преюдиційного значення для вирішення цієї справи, позаяк судовому захисту підлягають конкретні порушені права та інтереси позивача і суд вирішує спір у межах заявлених позовних вимог, виходячи із нормативного регулювання, чинного на момент вирішення спору. Суд не захищає право на майбутнє.
VІІІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до частини першої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Таким чином приймаючи до уваги те, що у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій помилковими є лише частина висновків, а інші висновки є законними і обґрунтованими, колегія суддів дійшла висновку про скасування судових рішень у частині (щодо неправильно вирішеної частини позовних вимог) та ухвалення у цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.
Керуючись статтями 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області задовольнити.
Скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2021 у справі №580/5810/20 в частині задоволених позовних вимог і у цій частині ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.
В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2021 у справі № 580/5810/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                                   С. М. Чиркін
                                                                                          В. М. Кравчук
                                                                                          О. П. Стародуб