Справа № 456/2980/22                        Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М. 
Провадження № 22-ц/811/267/23                Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
       09 травня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                                        головуючого - судді Ніткевича А.В.,     
                                        суддів: Бойко С.М., Копняк С.М., 
                        секретаря Юзефович Ю.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справуза апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 січня 2023 року в складі судді Бораковського В.М. у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту що має юридичне значення,-                                        
встановив:
У вересні 2022 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, заінтересованою особою в якій зазначив колишню дружину ОСОБА_2 , про встановлення факту самостійного утримання ним своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначаючи про відповідні обставини та обґрунтовуючи заяву, вкказував, що встановлення судом факту утримання ним доньки ОСОБА_3 необхідне для отримання кредиту на житло за однією із державних програм, житло потрібно придбати з розрахунку на проживання у ньому дитини ОСОБА_3 .
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 жовтня 2022 року заяву ОСОБА_1 задоволено.
Встановлено факт утримання та виховання ОСОБА_1 малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення не оскаржувалося та набрало законної сили.
16.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз`яснення судового рішення, просив роз`яснити рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 жовтня 2022 року у справі за його заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. 
Зокрема, просив вказати, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 жовтня 2022 року встановлено факт одноосібного самостійного утримання та виховання ОСОБА_1 своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Оскаржуваною ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 січня 2023 року в задоволенні заяви  ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 жовтня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовлено.
Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , вважає таку необґрунтованою, оскільки суд не у повній мірі встановив обставини, які мають значення для справи.
В апеляційній скарзі зазначає, що у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення просив встановити факт про те, що самостійно утримує та виховує свою малолітню дочку ОСОБА_3 .
Звертає увагу, що проходить військову службу у Національній гвардії України та є внутрішньо переміщеною особою, з врахуванням відповідного судового рішення намагався отримати кредит на житло та звільнитися із військової служи за сімейними обставинами, щоб мати змогу і надалі виховувати доньку, яка з моменту розірвання шлюбу і до призову на військову службу була з ним.
Подавши рапорт від 08.12.2022 про звільнення його з військової служби та надавши рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 жовтня 2022 року у цій справі на підтвердження самостійного виховання доньки, таке не було прийнято, оскільки таким рішенням не встановлено факт одноосібного самостійного виховання та утримання доньки, тому рапорт не був задоволений.
Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі неналежно зазначено порядок її оскарження, оскільки не вказано до якого саме апеляційного суду повинна подаватися скарга.
Просить скасувати ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 січня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Учасники справи будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, не повідомили суд про причину неявки.
На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися. 
За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи з такого.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Постановляючи оскаржувану ухвалу та відмовляючи у задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано суду жодних доказів, які б свідчили про наявність підстав вважати, що рішення є незрозумілим та нечітким. 
Також суд критично оцінив доводи заявника про те, що працівниками деяких установ нібито поставлено під сумнів факт, встановлений у рішенні суду, оскільки судом встановлений факт, що має юридичне значення, а саме утримання та виховання ОСОБА_1 малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
При цьому, суд врахував, що вказані заявником обставини, не є підставою для роз`яснення рішення суду і вказане рішення суду не може бути витлумачене в інший спосіб ніж воно викладене і не припускає будь-яких інших варіантів його тлумачення, є зрозумілим і чітким.
Згідно із ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.
Необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання.
Крім цього, роз`яснення рішення суду можливе тоді, коло воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.
Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що в заяві про роз`яснення рішення має бути зазначено, що саме в рішенні є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.
Суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові та невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко або незрозуміло ним сформульовані, що, в свою чергу, позбавляє можливості його виконання. Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим як для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. 
Таким чином, є дві умови, за яких роз`яснюється рішення: перша умова - це та, що не можна змінювати його зміст, а друга - якщо воно є незрозумілими для тих, кого зобов`язано його виконувати і орган, який буде його виконувати.
Відтак, роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття  яких викликає труднощі, однак шляхом постановлення ухвали про роз`яснення суд не вправі змінювати суть самого рішення.
Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, так як існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Така позиція викладена у постанові Верховного Суду, у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року у справі № 808/1298/15, провадження №К/9901/47009/18.
Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Підставою для роз`яснення судового рішення, як засобу усунення недоліків ухваленого судового акту є його неясність, невизначеність.
Фактично, роз`яснення рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акту, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.
При цьому, як видно з резолютивної частини рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 жовтня 2022 року, така є чіткою, зрозумілою і жодного неоднозначного тлумачення не допускає.
Поряд з цим, колегія суддів констатує, що заявник фактично порушує питання про зміну рішення чи внесення у таке нових даних, шляхом використання інституту роз`яснення судового рішення, як засобу виправлення недоліків судового документа, який полягає лише в усуненні неясності такого.
Наведене дає підстави для висновку, що порушене заявником ОСОБА_1 питання не відповідає правовій природі та призначенню статті 271 ЦПК України. 
Враховуючи викладене та те, що рішення суду є зрозумілим, не містить будь-яких неточностей та не допускає різних варіантів тлумачення, усі його частини викладені повно, чітко та ясно, колегія суддів приходить переконання про те, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та висновків суду, викладених в оскаржуваній ухвалі не спростовують.
Окремо, колегія суддів звертає увагу на те, що чинним ЦПК України (ст. 271) передбачена можливість роз`яснення судового рішення за відповідних підстав, а не порядку його виконання, чи вчинення інших процесуальних дій судом, у зв`язку з тим, що певні вимоги не були вирішені чи упущені.
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що в оскаржуваній ухвалі неналежно зазначено порядок її оскарження, колегія суддів вважає, що такі обставини не впливають на правильність висновків суду та законність оскаржуваної ухвали.
Крім цього, загальновідомим є те, що Львівський апеляційний суд є судом апеляційної інстанції та діє в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 372, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,  суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 січня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, в касаційному порядку не оскаржується.

Повний текст постанови складений 09 травня 2023 року.

Головуючий:                                                                                 А.В. Ніткевич   

Судді:                                                                           С.М. Бойко

С.М. Копняк