ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" березня 2023 р.           Справа№ 925/929/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Корсака В.А.
суддів:            Демидової А.М. 
          Євсікова О.О. 
 
за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,
за участю представників учасників справи:
від позивача: не з`явився 
від відповідача: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд"                               
на рішення Господарського суду Черкаської області від 13.12.2022, повний текст складено 16.01.2023
у справі № 925/929/22 (суддя Скиба Г.М.)
за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд"                   
до Акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти"
про визнання недійсним одностороннього правочину,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог 

У вересні 2022 року  Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" з вимогами про визнання недійсним з моменту його вчинення одностороннього правочину про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, вчиненого Акціонерним товариством "Дашуківські бентоніти" у формі акту зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог від 28.07.2020, а також про відшкодування судових витрат. Розмір судових витрат у позовній заяві не зазначено (а.с. 1-3).
Позов обґрунтований тим, що    заборгованість відповідача перед позивачем, що виникла в порядку реституції щодо відшкодування 292,805 тис. куб.м природного газу за договором ЄТ-ДБ-18\07\17 від 18.07.2017, який визнано недійсним у судовому порядку, в грошовому вимірі не визначено. Між сторонами існує спір про розмір зазначеного зобов`язання, а тому односторонній правочин  відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог не є безспірним та підлягає визнанню недійсним з моменту його вчинення.
Матеріально-правовою підставою позову позивач зазначив ст.ст. 202, 601, 602 ЦК України, та ст. 203 ГК України.

Доводи та заперечення відповідача

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що підстав для визнання недійсним одностороннього правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог позивачем не доведено. Зобов`язання за цим правочином є зустрічними, однорідними та такими, що строк їх виконання на момент зарахування настав. Взаємні заборгованості сторін підтверджені відповідними доказами, а тому  цей правочин відповідає вимогам чинного законодавства.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 13.12.2022 у задоволенні позову відмовлено.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що односторонній правочин про залік зустрічних однорідних вимог відповідає вимогам чинного законодавства, а тому відсутні підстави для визнання його недійсним.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів 

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення прийнято з порушенням вимог матеріального та процесуального права.
А саме апелянт посилається на те, що: 
- акт відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог не є безспірним, оскільки між учасниками провадження відсутні документи, що визначають розмір зобов`язання;
- суд не врахував, що належним доказом наявності або відсутності заборгованості є первісні бухгалтерські документи а не висновок судової експертизи, на який послався суд першої інстанції; 
- суд помилково дійшов висновку, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2022 у справі № 925/235/20(925/1195/18)  досліджено правомірність зарахування зустрічних однорідних  вимог.

Доводи та заперечення відповідача

22.03.2022 відповідач подав відзив на апеляційної скаргу в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржене рішення залишити без змін. 
Відзив мотивовано тим, що законодавством не передбачено спеціальних вимог щодо форми зарахування зустрічних вимог, як одностороннього правочину, тому її слід вважати зробленою, а зобов`язання припиненим внаслідок заліку зустрічних однорідних вимог, у момент вчинення такого правочину. Позивач не заснував свої вимоги на доказах, які підтверджують реальну ціну газу, поставленого відповідачем. Проведення заліку зустрічних однорідних вимог що виник у порядку реституції не є обставиною, яка унеможливлює залік.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної   скарги  по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Демидова А.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2022 витребувано у Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/929/22. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду Черкаської області.
02.02.2023 матеріали справи надійшли до апеляційного суду.
Розглянувши матеріали апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2023 дану апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України у зв`язку з відсутністю доказів направлення апеляційної скарги з додатками іншій стороні. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали останній має право усунути   недоліки зазначені у її мотивувальній частині, надавши суду відповідні докази.
14.02.2023 недоліки апеляційної скарги усунено.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд" пропущений строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за цією апеляційною скаргою. Закінчено проведення підготовчих дій; повідомлено  учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 29.03.2023; роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 20.03.2023; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 20.03.2023; явка учасників справи не визнавалась обов`язковою.

Розгляд клопотань та заяв учасників справи

29.03.2023 відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із занятістю адвоката в іншому судовому процесі. 
Колегія суддів відхилила це клопотання. Явка у судове засідання не визнавалась обов`язковою.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Статтею 129 Конституції України   та ч. 1   ст. 74 ГПК України    визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу слід  залиши без задоволення, а оскаржене рішення без змін.   

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

18.07.2018 між  ПАТ "Дашуківські бентоніти" (відповідач, боржник) та ТОВ "Євроенерготрейд" (позивач, кредитор, стягувач) був укладений Договір на постачання природного газу №ЄТ-ДБ-18/07/17. 
У подальшому сторони  укладали  Додаткові угоди: №1 від 28.12.2017, №2 від 26.01.2018 та №3 від 26.02.2018 про постачання відповідачу природного газу у січні, лютому та березні 2018 року (спірний період відносин сторін).
З січня по березень 2018 - на виконання умов даного договору - ТОВ "Євроенерготрейд" поставив, а ПАТ "Дашуківські бентоніти" прийняв природний газ в обсязі  292,805 тис.м3  за ціною 10000,00 грн./1 тис.м3  газу в січні;  9950,00 грн - в лютому та 8500,00 грн - в березні.
За поставлений природний газ ПАТ "Дашуківські бентоніти" сплатив  1639859,47 грн.
Зазначені обставини сторонами не заперечувались.
Рішенням від 11.10.2018 у справі №925/798/18 Господарський суд Черкаської області  за позовом ПАТ "Дашуківські бентоніти" визнав недійсним договір на постачання природного газу №ЄТ-ДБ-18/07/17 від 18.07.2017.
У подальшому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» звернулося у Господарський суд Черкаської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» про застосування наслідків недійсності договору на постачання природного газу №ЄТ-ДБ-18/07/17 від 18.07.2017 шляхом стягнення з Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» 4    253    402,55 грн вартості природного газу (справа №925/235/20 (925/1195/18).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між Публічним акціонерним товариством «Дашуківські бентоніти» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» був укладений договір    на постачання природного газу №ЄТ-ДБ-18/07/17 від 18.07.2017. Вказаний договір був виконаний позивачем у повному обсязі, у період з січня 2018 року до березня 2018 року відповідачу поставлено природний газ загальним об`ємом 292, 805 тис. куб. м.
11.10.2018 Господарським судом Черкаської області ухвалено рішення у справі №925/798/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» до Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» про визнання недійсним договору на постачання природного газу №ЄТ-ДБ-18/07/17 від 18.07.2017, яким цей договір визнано недійсним. Позивач вважає, що оскільки відповідач використав поставлений ним газ, тому з відповідача підлягає до стягнення його вартість у розмірі 4    253    402,55 грн. З метою визначення величини компенсації відповідачем вартості безпідставно набутого природного газу, позивач звернувся з відповідним запитом до Черкаської торгово-промислової палати. Відповідно до Експертного висновку Черкаської ТПП №0-962 від 06.11.2018 діапазон вартості 1000 куб. м природного газу станом на 01.11.2018 становить 14490 -14586 грн. Для визначення суми вартості природного газу застосовано середнє значення вартості 1000 куб. м природного газу, яка, відповідно до Експертного висновку ТПП, становить 14    526,40 грн. Позивач вважає, що сума вартості природного газу, отриманого відповідачем від позивача, і яку останній зобов`язаний повернути Позивачу, становить 4    253    402,55 грн.
20.05.2021 рішенням Господарського суду Черкаської області в справі №925/235/20 (925/1195/18) за позовом ТОВ "Євроенерготрейд" з метою застосування наслідків недійсності договору №ЄТ-ДБ-18/07/17 від 18.07.2017 було присуджено до стягнення з  ПАТ "Дашуківські бентоніти" 1082125,64 грн вартості  природного газу, отриманого в період дії договору.
В ході розгляду справи №925/235/20(925/1195/18) позивач ТОВ "Євроенерготрейд" заявляв до стягнення 4253402,55 грн вартості спожитого природного газу. В подальшому суд прийняв до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог про стягнення лише 2917327,48 грн, оскільки середнє значення ринкової вартості природного газу  за період січня-березня 2018 року склало 9963,38 грн/1 тис.м3.
В ході розгляду цієї справи за ухвалою суду було проведено судову-товарознавчу експертизу щодо встановлення ринкової ціни вартості природного газу для промислових споживачів. Згідно з висновком КНІСЕ від 19.05.2020 ринкова вартість природного газу для промислових споживачів (без врахування тарифу на транспортування природного газу магістральними трубопроводами та ПДВ) станом на 19.05.2020 становила  132,768 тис.м3  529818,67 грн; 158,815 тис.м3  633760,79 грн; 1,204 тис.м3  4804,66 грн  (а всього  1168384,09 грн).
В ході розгляду справи №925/235/20(925/1195/18) та на підставі висновку КНІСЕ від 19.05.2020 про ринкову вартість газу, ПАТ "Дашуківські бентоніти" 13.07.2020 направило ТОВ "Євроенерготрейд" вимогу (претензію) про повернення йому 1639859,47 грн сплачених за газ коштів на виконання недійсного договору.
Оскільки розрахунок на вказану суму сторонами не було проведено, то 28.07.2020 ПАТ "Дашуківські бентоніти" направило ТОВ "Євроенерготрейд" акт про зарахування (залік) зустрічних однорідних вимог від цієї ж дати (а.с.19), в якому викладено наступні позиції щодо взаємовідносин сторін по приведенню їх у первісний стан за результатом визнання недійсним договору на постачання природного газу №ЄТ-ДБ-18/07/17 від 18.07.2017.
За результатами визнання вказаного договору недійсним у сторін виникли взаємні зобов`язання щодо відшкодування на користь ТОВ "Євроенерготрейд" реальної вартості 292,805 тис.м3  газу спожитого ПАТ "Дашуківські бентоніти", який неможливо повернути в натурі, а ТОВ "Євроенерготрейд" повинен повернути на користь ПАТ "Дашуківські бентоніти" 1639859,47 грн, попередньо сплачених за газ в період дії договору.
Згідно висновку експертів КНІСЕ за результатами проведення комісійної судово-товарознавчої експертизи від 19.05.2020 №19204/19-53/13234/13235/13236/20-53 вартість газу в кількості 292,805 тис.м3  становить 1168384,09 грн.
ПАТ "Дашуківські бентоніти" зазначає, що вартість газу за результатами недійсності правочину відшкодовується за цінами, що існують на момент відшкодування. При цьому ринкові ціни на газ станом на дату складення Акту заліку зустрічних однорідних вимог 28.07.2020 є нижчими від цін на газ на дату складення експертного  висновку. Внаслідок цього ТОВ "Євроенерготрейд" отримує відшкодування вартості газу за вищими цінами, ніж належить компенсувати.
Залік зустрічних однорідних вимог проводиться на суму 1168384,09 грн.
Різниця  в 471475,38 грн.(1639859,47 - 1168384,09) складає зобов`язання ТОВ "Євроенерготрейд" перед ПАТ "Дашуківські бентоніти" за результатами визнання недійсним договору на постачання природного газу №ЄТ-ДБ-18/07/17 від 18.07.2017 та необхідності приведення сторін у первісний стан.
Як вбачається з рішення суду від 20.05.2021 по справі №925/235/20(925/1195/18), суд прийшов до висновку, що відшкодування вартості отриманого за недійсним правочином повинно відбуватися за цінами, які існують на момент відшкодування, тому суд для визначення вартості природного газу  використав дані, які розміщені на офіційному сайті Української енергетичної біржі.
На цьому майданчику станом на  18.05.2021 (на час прийняття рішення у справі №925/235/20(925/1195/18) вартість газу становить 9296,81 грн./1000 м3, та  була розрахована шляхом ділення загальної вартості укладених на Українській енергетичній біржі угод з базисом поставки ВТТ (в ГТС України) з урахуванням ПДВ щодо купівлі-продажу даного ресурсу на суму обсягів купівлі-продажу даного ресурсу за результатами укладених угод протягом усього періоду його продажу.
Отже, враховуючи, що на час прийняття рішення у справі вартість 1000 м3  природного газу становила 9296,81 грн, а об`єм газу, який був поставлений позивачем відповідачу протягом січня  березня 2018 року становить 292,805 тис.м3, то загальна вартість цього об`єму газу становить 2722152,45 грн.  Суд врахував, що відповідачем частково оплачено вартість природного газу у сумі 1639859,47 грн, відтак, суд дійшов висновку, що сума вартості природного газу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 1082125,64 грн.
Суд у справі №925/235/20(925/1195/18)  також розглянув клопотання ПАТ "Дашуківські бентоніти" про закриття провадження у справі з підстав припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог і відхилив його з мотивів, що станом на 28.07.2020 (момент звернення відповідача із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог) зобов`язання позивача перед відповідачем зі сплати 1168384,09 грн не існувало, а щодо визначення вартості спожитого відповідачем газу на час надіслання заяви про зарахування однорідних вимог між позивачем та відповідачем наявний спір, тому суд відхилив вимоги відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 1168384,09 грн та не вбачає підстав для припинення провадження у справі.
Постановою Північного апеляційного господарського  суду від 19.01.2022 (а.с.27-35) рішення Господарського  суду Черкаської області скасовано із закриттям провадження у справі. Суд визначився, що висновки суду першої інстанції про те, що при вирішенні спору про застосування односторонньої реституції за наслідками виконання  недійсного договору у разі неможливості повернути річ  або послугу, його /її  вартість має визначатися у цінах на день вирішення спору, суперечать правовій політиці і суті  інституту реституції. Суть реституції полягає у поверненні сторін у стан, який існував до вчинення ними недійсного правочину. У випадку, якщо вартість аналогічного товару на день прийняття судом рішення зменшиться проти ціни, за якою його було передано у власність покупцю, покупець буде вважатися особою, яка незаконно збагатилася за рахунок продавця, якщо ж вартість аналогічного товару буде більшою - неправомірне збагачення відбудеться на стороні продавця за рахунок покупця.
Отже, вартість переданого продавцем у власність покупця товару, який не може бути повернений у натурі, має обчислюватися на момент передачі товару, а тому для визначення реальної вартості товару позивач має довести, що товар в обсязі і за новою ціною був облікований у нього за документами бухгалтерського обліку в момент передачі його покупцю.
Позивач звернувся до суду з позовом про застосування наслідків недійсності Договору від 18.07.2017 шляхом стягнення 4253402,55 грн вартості природного газу, обчисливши розмір своєї  грошової вимоги за даними ринкових цін на газ Торгово-Промислової Палати України. Як при поданні позовної заяви, так і при зменшенні ціни позову, позивач не ґрунтував свої вимоги на доказах, які підтверджували реальну ціну газу, поставленого відповідачем, тобто в момент прийняття газу ГРС.
Суд апеляційної інстанції вказав, що висновки призначеної ухвалою Господарського суду Черкаської області від 31.05.2019 у справі №925/235/20(925/1195/18) судової товарознавчої експертизи, на вирішення якої передані питання установлення ринкової вартості за 1000 м3  природного газу для промислових споживачів у січні-березні 2018 року та на дату проведення судової товарознавчої експертизи (травень 2019 року), для даного спору юридичного значення не мають, як і висновки ТПП та дані, отримані судом першої інстанції з сайту  Української енергетичної біржі щодо ринкових цін на газ на певні дати (день подання позову чи день вирішення справи). Однак при цьому вказано також, що суд апеляційної інстанції позбавлений можливості самостійно визначати реальну вартість поставленого позивачем газу, але враховує, що природній газ, як і будь-який об`єкт цивільного обороту, має свою економічну ціну, тож грошові вимоги про відшкодування його вартості  здатні до зарахування з іншими грошовими вимогами.
Щодо клопотання від 14.08.2020 ПАТ "Дашуківські бентоніти" про закриття провадження у даній справі, суд апеляційної інстанції прийшов до таких висновків:
За своєю правовою природою припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги є односторонньою угодою, яка оформляється заявою однієї із сторін. Чинним законодавством не передбачено спеціальних вимог щодо форми заяви про зарахування зустрічних вимог як одностороннього правочину, тому її слід вважати зробленою, а зобов`язання - припиненим внаслідок заліку зустрічних однорідних вимог, у момент вчинення такого правочину, тобто у момент реалізації цього правочину суб`єктом через його відповідне зовнішнє волевиявлення (зокрема, направлення такої заяви іншій стороні у зобов`язанні) (висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 02.04.2019 у справі №918/539/18, від 24.01.2018 у справі №908/3039/16 та від 26.09.2018 у справі №910/20105/17).
Невірне розуміння позивачем змісту реституції і у зв`язку із цим недоведеність ним розміру грошового зобов`язання, яке належить стягнути з відповідача, колегія суддів не вважає обставиною, яка унеможливлює проведення заліку.
Зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявила одна із сторін у зобов`язанні, здійснюється в силу положень  статті 601 Цивільного кодексу України  та не пов`язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною. Якщо інша сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі  статті 16 ЦК України  та  статті 20 ГК України  звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав в господарський суд (висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 28.02.2018 у справі №910/4312/17, від 04.07.2018 у справі №910/16430/16, від 05.07.2018 у справі №914/3013/16).
На цій підставі колегія суддів Північного апеляційного господарського суду не погодилася  із висновком Господарського суду Черкаської області щодо спірного характеру заборгованості відповідача перед позивачем та неможливості врахування при розгляді даного спору зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог, проведеного відповідачем, що узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 22.01.2021 у справі №910/11116/19, від 25.04.2019 у справі №918/541/18.
Позивачем документально не підтверджено, що станом на момент проведення відповідачем зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог грошові вимоги є  іншими, ніж про це стверджує відповідач.
Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд у справі №925/235/20(925/1195/18) дійшов висновку, що зобов`язання ПАТ "Дашуківські бентоніти" відшкодувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд" вартість природного газу, отриманого за недійсним договором, припинилися зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним 28.07.2020, тобто, під час розгляду даної справи.
При  прийнятті постанови  від 19.01.2022  суд апеляційної інстанції  щодо оцінки Акту від 28.07.2020 зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог спирався на положення  ст. 204 ЦК України  про презумпцію правомірності правочину. Дана презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили (висновки Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №554/5323/14).
Ухвалою від 07.07.2022 у справі №925/235/20 (925/1195/18) Верховний Суд закрив касаційне провадження за скаргою ТОВ "Євроенерготрейд" на постанову ПАГС від 19.01.2022, дійшовши до висновку, що аргументи скаржника зводяться виключно до незгоди із висновками судів першої та апеляційної інстанцій і не стосуються неправильного застосування судами норм матеріального чи процесуального права. (а.с. 36-40)

Мотиви і джерела права, з яких виходить апеляційний суд при прийнятті рішення

Доводи апеляційної скарги про те, що на час зарахування зустрічних однорідних вимог сума  зарахування зустрічних однорідних вимог не була  безспірною, оскільки між учасниками провадження відсутні документи, що визначають розмір зобов`язання колегія відхиляє як необґрунтовані.
При цьому колегія зазначає, що під час розгляду справи  №925/235/20(925/1195/18 а також за результатами розгляду справи № 925/929/22 ТОВ "Євроенерготрейд" документально не підтверджено, що станом на момент проведення відповідачем зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог, грошові вимоги є іншим, ніж зазначив відповідач на момент  цього зарахування.  Позивачем, не надано належних та допустимих доказів  з цього приводу. 
Відповідно до матеріалів справи, вимоги позивача зводяться лише до визнання недійсним правочину про зарахування зустрічних однорідних  вимог без намагання вирішити питання погашення взаємної заборгованості у спосіб, обраний відповідачем, який в свою чергу, не суперечить вимогам чинного законодавства, яке регулює правові відносини що виникли між сторонами. В апеляційній скарзі позивач не заперечує необхідність проведення реституції, у той же час в апеляційній скарзі не зазначає, якою є оспорена ним частина зобов`язання у порядку  реституції у грошовому еквіваленті.
В контексті зазначеного колегія суддів посилається на вимоги статті  13 ЦК України, яка  серед іншого передбачає, що  цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. 
Положення частини третьої статті 13 визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду  № 2-р(II)/2021 від 28.04.2021.
Колегія наголошує, що само по собі посилання сторони на незгоду із сумою зарахування зустрічних однорідних вимог не є підставою для визнання одностороннього правочину про таке зарахування недійсним. У такому випадку сторона повинна довести належними та допустимими доказами факт припинення зустрічних  зобов`язань та/або наявність перешкод для такого зарахування, що  передбачені чинним законодавством. 
В той же час  позивачем зазначених обставин  не доведено, а висновки суду першої інстанції апелянтом не спростовані.
За правилами частин 1 та 2 ст.  598 ЦК України  зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, установлених договором або законом.
Статтями  202,203 Господарського Кодексу України  визначено, що зобов`язання припиняється, зокрема, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення  ЦК України  з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
За змістом  ст. 601 ЦК України  зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.
Отже за своєю правовою природою припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги є односторонньою угодою, яка оформляється заявою однієї із сторін.
Суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку, що відносини сторін з приводу розрахунків за газ по Договору постачання природного газу №ЄТ-ДБ-18/07/17 від 18.07.2018 не підпадають під виключення з переліку  ст. 602 ЦК України  щодо недопустимості зарахування за певними видами зобов`язань сторін. 
Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо). Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.10.2018 у справі №914/3217/16.
У даному випадку, вимоги  підлягають зарахуванню, бо є  зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав.
Відповідно до  ст 204 ЦК України Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Статтею  203 ЦК України передбачено, що  зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
 Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Стаття 215 ЦК України визначає, що    підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені  частинами першою - третьою,  п`ятою  та  шостою статті 203  цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
За результатами розгляду справи колегією суддів не встановлено підстав для визнання недійсним з моменту його вчинення одностороннього правочину про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, вчиненого Акціонерним товариством "Дашуківські бентоніти" у формі акту зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог від 28.07.2020, а  тому колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у позові.
Колегія суддів також зазначає, що суд першої інстанції правильно застосував судову практику щодо розгляду справ про зарахування однорідних зустрічних вимог, яку викладено Верховним Судом у справах № 910/11116/19 та №916/3006/17. 

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до  статті 236 ГПК України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Нормою   ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглянувши справу колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.  Оскаржене рішення суду першої інстанції відповідає вимогам чинного законодавства. 

Судові витрати

Відповідно до вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати покладаються на апелянта.  

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Черкаської області      від 13.12.2022 у справі №925/929/22 залишити без змін.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано, - 11.04.2023.

Головуючий суддя                                                            В.А. Корсак 

Судді                                                                                А.М. Демидова

                                                                                О.О. Євсіков