П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  128/640/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ганкіна І.А.   
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
10 травня 2023 року                                                                                           м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Залімського І. Г. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Бердоус Ю. М., 
представника відповідача: Химича Д.В.       

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 06 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Ужвака Олексія Романовича, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до Інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Ужвака Олексія Романовича, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАС № 6542114 від 13.02.2023, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. 

2. На думку позивача, постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він, правопорушення, у якому його визнав винним інспектор поліції, не здійснював та ПДР України не порушував.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 06 квітня 2023 року адміністративний позов задоволено.

3.1. Визнано протиправною та скасовано постанову серії ЕАС № 6542114 від 13.02.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП закрито.

3.2. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції  на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування сплаченого судового збору грошові кошти в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку Управлінням патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

5. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що  під час патрулювання 13.02.2023 в м. Вінниця по вул. Князів Коріатовичів, 83 інспектором роти № 4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержантом поліції Ужваком О.Р. було зупинено автомобіль VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з неосвітленим державним номерним знаком в темний час пори, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР України. Встановивши всі обставини правопорушення, поліцейським було прийнято рішення притягнути водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. За результатами розгляду адміністративної справи до позивача було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. 

6. Відповідач мав усі законні підстави винести постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення. Підстав у відповідача для умисного спотворення обставин події не було.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

7. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 13.02.2023 інспектор 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Ужвак Олексій Романович виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 6542114, якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 гривень, за те, що 13.02.2023 о 23 год 07 хв у м. Вінниця по вул. Князів Коріатовичів, 83 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з неосвітленим державним номерним знаком, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР (керування водієм транспортним засобом з повернутим чи неосвітленим номерним знаком) (а.с. 6).

8. На спростування оскаржуваної постанови позивачем ОСОБА_1 у позові зазначено, що у його діях відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, тобто у його діях відсутній умисел. Так, 13.02.2023, виїжджаючи з смт Вороновиця, Вінницького району Вінницької області до м. Вінниця, перед початком руху він ретельно перевірив належність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, задній номерний знак освітлювався. Вважає, що освітлення заднього номерного знаку вийшло з ладу саме під час руху його автомобіля через погане дорожнє покриття, зокрема у смт Вороновиця, про що він не міг дізнатися в момент руху транспортного засобу, оскільки конструкцією його автомобіля не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху. Дізнавшись про вказану обставину (несправність зовнішнього освітлення заднього номерного знаку) після зупинки транспортного засобу інспектором поліції, він відразу повідомив, що вказана обставина не була йому відома до моменту зупинки та вказав, що на місці зупинки усуне вказану несправність. Після цього він вийшов з автомобіля і пішов перевіряти причину несправності, в подальшому усунувши її на місці зупинки транспортного засобу.

9. Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач оскаржив її в судовому порядку.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

10. Позивач зазначає, що притягнення його до адміністративної відповідальності було протиправним, оскільки у його діях відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, тобто у його діях відсутній умисел. Так, 13.02.2023, виїжджаючи з смт Вороновиця, Вінницького району Вінницької області до м. Вінниця, перед початком руху він ретельно перевірив належність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, задній номерний знак освітлювався. Вважає, що освітлення заднього номерного знаку вийшло з ладу саме під час руху його автомобіля через погане дорожнє покриття, зокрема у смт Вороновиця, про що він не міг дізнатися в момент руху транспортного засобу, оскільки конструкцією його автомобіля не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху. Дізнавшись про вказану обставину (несправність зовнішнього освітлення заднього номерного знаку) після зупинки транспортного засобу інспектором поліції, він відразу повідомив, що вказана обставина не була йому відома до моменту зупинки та вказав, що на місці зупинки усуне вказану несправність. Після цього він вийшов з автомобіля і пішов перевіряти причину несправності, в подальшому усунувши її на місці зупинки транспортного засобу. Однак інспектором поліції його було повідомлено про те, що він уже виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. У даному випадку, працівник поліції не встановив наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, його винність в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6542114 є необґрунтованою, протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, – закриттю. Крім того, в постанові серії ЕАС № 6542114ьного та процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

10. Апелянт вказує, що позивача правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом номерний знак якого неосвітлювався, що підтверджується даними відеозапису з нагрудної відеокамери.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

11. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

12. Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

13. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого ст. 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

14. Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

15. Згідно п. п. «в» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

16. У відповідності до ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

17. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що поліцейським при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

18. Колегія суддів погоджується з вказаним судовим рішенням, зважаючи на наступні підстави.

19. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

20. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

21. Відповідно до ч.1 ст.121-3 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає зокрема за керування або експлуатацію транспортного засобу із забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів.

22. Відповідно до положень п.2.9 в ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

23. Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

24. Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що а адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

25. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

26. В підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем надано відеозаписи з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, які, на думку відповідача, містять інформацію про те, що даний транспортний засіб було зупинено за порушення водієм п.п. "в" п. 2.9 ПДР.

27. Колегія суддів звертає увагу на те, що диспозиція частини 6 статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів, зокрема, за керування транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений у темну пору доби.

28. Як було зазначено вище, обов`язковою умовою притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП є встановлення в діях водія складу адміністративного правопорушення, зокрема, його об`єктивної сторони.

29. Водночас, колегія суддів зауважує, що з долучених до матеріалів справи відеозаписів не можливо встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, оскільки відеозаписом не зафіксовано факт керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

30. Переглянувши доданий відеозапис, колегія суддів встановила, що відеозапис розпочато в момент, коли транспортний засіб позивача було зупинено на узбіччі дороги на вимогу працівника поліції. Відеозаписом не зафіксовано рух транспортного засобу, за кермом якого перебував позивач, в темну пору доби з номерним знаком, що несвітлювався. Крім того, в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

31. Таким чином, момент руху транспортного засобу позивача з номерним знаком, що несвітлювався, відповідачем не зафіксовано, що виключає можливість встановити наявність об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, у виді порушення п. п.п. "в" п.2.9 ПДР України.

32. При цьому, суд не враховує доводи апелянта про те, що факт вчинення правопорушення підтверджується безпосереднім поясненням особи, уповноваженої на складання постанови у справі про адміністративні правопорушення, оскільки такий вид доказів не передбачено ні нормами КАС України, ні КУпАП.

33. Крім того, сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

34. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15.05.2019 у справі 537/2088/17.

35. З огляду на викладене, зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем правил дорожнього руху, за викладених в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення обставин, враховуючи те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, слід визнати, що винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною, винесена без достатніх доказів, які б підтверджували його вину за ч.1 ст.121-3 КУпАП.

36. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

37. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

38. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

39. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

40. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

41. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 06 квітня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

          
Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сушко О.О.    Залімський І. Г.