ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

27 квітня 2023 року 	м.Суми	

Справа №583/4289/20 
Номер провадження 22-ц/816/525/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Собини О. І. 

сторони:
позивач – Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Калантаєнка Сергія Вікторовича на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 лютого 2023 року в складі судді Плотникової Н.Б., ухваленого в м. Охтирка, повний текст якого складено 08 лютого 2023 року,

                                                                     в с т а н о в и в:

13 листопада 2020 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» (далі - АТ «ПУМБ») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 121758,40 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 13 серпня 2018 року з відповідачкою було укладено кредитний договір № 1001101494801, на підставі якого позичальниця отримала споживчий кредит у розмірі 57500 грн. Відповідачка взятих на себе зобов`язань з вчасного повернення кредиту не виконала і станом на 03 листопада 2020 року утворилась заборгованість на загальну суму 121758,40 грн, яка складається з 48510,51 грн боргу за кредитом, 5281,19 грн боргу по процентам, 39216,70 грн боргу по комісії та 28750,19 грн штрафних санкцій.
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 лютого 2023 року позов АТ «ПУМБ» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором від 13 серпня 2018 року в сумі 50342,53 грн та 861,82 грн судових витрат.
В іншій частині позов залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що заявницею кредитний договір не підписувався, а під час розгляду справи ставилось питання про призначення почеркознавчої експертизи.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13 серпня 2018 року ОСОБА_1 підписано заяву № 1001101494801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якої відповідачка прийняла публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті pumb.ua, з урахуванням умов надання всіх послуг (т. 1 а.с. 6).
Відповідно до умов вказаного договору АТ «ПУМБ» (кредитодавець) надає позичальниці ОСОБА_1 споживчий кредит на загальну суму 57500 грн на строк 24 місяці, розмір процентної ставки - 12 %, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 3,10 %.
Цільове призначення кредиту: загальні споживчі цілі – 50000 грн; оплата договору страхування – 7200 грн; оплата разової комісії банку – 300 грн. Повернення споживчого кредиту та сплата процентів за користування споживчим кредитом / комісій здійснюється за ануїтетною (рівними платежами) схемою. Відповідно до графіку платежів, що міститься у заяві № 1001101494801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, дата платежу – до 13 числа кожного календарного місяця, розмір щомісячного платежу становить 4489,22 грн щомісячно, в тому числі комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 1782,50 грн. щомісяця.
На виконання умов укладеного договору банк відповідно до меморіального ордеру № TR.30240849.58864.8810 від 13 серпня 2018 року видав кредитні кошти відповідачці у сумі 57500 грн (т. 1 а.с. 13, 104).
Банком надана Публічна пропозиція ПАТ«ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка не містить підпису відповідача.
З наданої банком виписки з рахунку ОСОБА_1 вбачається, що відповідачка свої зобов`язання щодо здійснення щомісячних платежів виконувала не належним чином.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 03 листопада 2020 року утворилась заборгованість на загальну суму 121758,40 грн, яка складається з 48510,51 грн боргу за кредитом, 5281,19 грн боргу за процентами, 39216,70 грн боргу за комісією та 28750,19 грн штрафних санкцій (т. 1 а.с. 16).
11 липня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис № 16069 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором № 1001101494801 від 13 серпня 2018 року в сумі 70264,33 грн за період з 09 липня 2018 року по 09 липня 2019 року, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту – 16360,91 грн; прострочена заборгованість за комісією – 14260,00 грн; прострочена заборгованість за процентами – 3107,94 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту – 35183,09 грн; строкова заборгованість за комісією – 1128,79 грн; строкова заборгованість за процентами – 223,60 грн.
В рамках виконавчого провадження № 59699695 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 16069 від 11 липня 2019 року з ОСОБА_2 було стягнено 4533,01 грн в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1001101494801 від 13 серпня 2018 року.
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 жовтня 2020 року у справі №583/3511/20 зазначений вище виконавчий напис № 16069 від 11 липня 2019 року визнаний таким, що не підлягає виконанню.
Випискою з особового рахунку ОСОБА_1 за період з 13 серпня 2018 року до 03 листопада 2020 року підтверджується рух коштів по належному відповідачці рахунку (т. 1 а.с. 17-49).
07 грудня 2018 року на підставі ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 грудня 2018 року за заявою ОСОБА_1 були внесені відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018200060000802 за правовою кваліфікацією: ст. 190 КК України.
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 грудня 2018 року у даній справі встановлено, що 14 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Охтирського ВП ГУНП в Сумській області про скоєння кримінального правопорушення за фактом шахрайства з боку громадянина ОСОБА_3 , під впливом якого вона оформила на себе два кредити в банківських установах, зокрема в АТ «ПУМБ».
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 січня 2021 року витребувано у АТ «ПУМБ» оригінал заяви № 1001101494801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
На виконання вказаної ухвали суду від АТ «ПУМБ» надійшла письмова заява, в якій банк повідомив, що оригінал кредитного договору (заява № 1001101494801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб) було підшито до виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. № 16069 від 11 липня 2019 року та не було повернуто банку.
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 січня 2021 року витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. оригінал заяви ОСОБА_1 № 1001101494801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який був наданий АТ «ПУМБ» для вчинення виконавчого напису нотаріуса № 16069 від 11 липня 2019 року.
Вказана ухвала суду була направлена на всі відомі адреси робочого місця приватного нотаріуса ОСОБА_2 , однак повернулася не врученою через відсутність адресата за вказаними адресами.
Відповідно до листа в.о. директора Департаменту нотаріату та державної реєстрації Міністерства юстиції України від 19 серпня 2021 року наказом Міністерства юстиції України від 12 березня 2021 року № 931/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 19 лютого 2021 року № 5 у зв`язку з неодноразовими порушеннями приватним нотаріусом ОСОБА_2 законодавства при вчиненні нотаріальних дій свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 17 січня 2008 року № 6685 на ім`я ОСОБА_2 , анульовано. На підставі наказу Міністерства юстиції України від 15 березня 2021 року № 280/6 діяльність приватного нотаріуса Хари Н.С. припинено з 15 березня 2021 року.
З відповідей Київського державного нотаріального архіву від 11 жовтня 2021 року від 26 січня 2022 року, від 27 грудня 2022 року вбачається, що станом на 27 грудня 2022 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. не передавала документи нотаріального діловодства та архіву на державне відповідальне архівне зберігання до Київського державного нотаріального архіву.
Відповідно до листа Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05 січня 2022 року наказом Міністерства юстиції України від 15 березня 2021 року № 280/6 діяльність приватного нотаріуса Хари Н.С. припинено з 15 березня 2021 року. Даним наказом ОСОБА_2 зобов`язано передати до Київського державного нотаріального архіву всі документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Хари Н.С. Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) надіслано лист від 25 червня 2021 року № 2963/6.2-21 до ГУ Національної поліції у м. Києві з проханням вжити заходів щодо встановлення місцезнаходження архіву приватного нотаріуса Хари Н.С., який не був переданий на відповідальне зберігання до Київського державного нотаріального архіву. Листом від 14 липня 2021 року ГУ Національної поліції у м. Києві повідомило, що встановити місцезнаходження архіву приватного нотаріуса Хари Н.С. не виявилося можливим (т. 1 а.с. 240-241).
Вирішуючи спір, суд першої інстанції вказав, що банк скористався своїм правом на дострокове повне повернення кредиту шляхом вчинення 11 липня 2019 року нотаріусом виконавчого напису, у якому зазначено, що строк платежу за зобов`язаннями настав 09 липня 2019 року, а після вказаної дати відповідно до положень ст. 1050 ЦК України банк втратив право нарахування процентів та інших щомісячних платежів. Відтак, з відповідачки може бути стягнуто лише проценти за користування кредитом, зазначені у виконавчому написі № 16069 в розмірі 3331,54 грн та заборгованість за кредитом в розмірі 51544 грн, а всього 54875,54 грн. Водночас, у зв`язку з частковим стягненням боргу за виконавчим провадженням, суд зменшив суму боргу по кредиту до 50342,53 грн (54875,54 грн – 4533,01 грн).
Щодо вимог про стягнення заборгованості за комісією суд вважав, що п. 4 заяви № 1001101494801 від 13 серпня 2018 року дійсно передбачена комісія за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,1 %, тобто 1782,50 грн щомісяця, однак розмір комісії встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості. Таким чином, суд вважав, що умови договору про комісію не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту, що суперечить вимогам ч. 1, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно. Відтак, умови договору про щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд вважав нікчемними, а тому нарахована заборгованість за комісією в сумі 39216,70 грн не підлягає стягненню.
Також суд вказав, що банком не доведено, що саме з доданою до позову Публічною пропозицією АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ознайомилась відповідачка і погодилася з нею, підписуючи заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема, й щодо сплати неустойки за порушення зобов`язань, та саме у зазначеному в цьому документі розмірі і порядку нарахування. У заяві № 1001101494801 від 13 серпня 2018 року відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді штрафних санкцій (пені, неустойки) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а надана Публічна пропозиція АТ«ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не може бути належним доказом, оскільки не містить підпису відповідачки та не свідчить про ознайомлення із даною пропозицією. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки 28750,19 грн штрафних санкцій (пені, неустойки) не підлягають задоволенню.
Також суд вказав, що з незалежних від позивача причин ним не було надано суду оригінал заяви № 1001101494801 від 13 серпня 2018 року ОСОБА_1 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Водночас, заперечення факту існуючої заборгованості за кредитним договором лише з підстав неможливості банку надати оригінали первинних документів на підтвердження її розміру не відповідає стандарту добросовісної поведінки учасника цивільних правовідносин, а тому відсутність в матеріалах справи оригіналу кредитного договору не є безумовною підставою для відмови в позові за наявності інших належних та допустимих доказів, які свідчать про укладення кредитного договору.
З огляду на вказані висновки, суд частково задовольнив позов та стягнув з відповідачки на користь позивача 50342,53 грн заборгованості за договором споживчого кредиту.
Апеляційний суд погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що між сторонами спору 13 серпня 2018 року дійсно було укладено договір позики шляхом підписання Заяви № 1001101494801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. При цьому, у вказаній Заяві містяться фізичні підписи як представника банку, так і позичальниці.
Відповідачка не спростувала обставини отримання кредитних коштів від позивача, їх розмір, як і не спростувала неповністю повернутий банку борг.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України).
Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч. 1, ч. 2 ст. 633 ЦК України).
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Встановлені місцевим судом обставини та вимоги закону свідчать, що між сторонами дійсно виникли правовідносини позики і письмовими доказами у справі доведено, що позичальниця використала кредитних коштів позивача на загальну суму 57500 грн, а сума неповернутого боргу, за виключенням стягнутих з відповідачки у межах виконавчого провадження 4533,01 грн, становить 50342,53 грн.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком місцевого суду, що Публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не є складовою укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки суду не доведено що саме цю складову договору 13 серпня 2018 року ОСОБА_1 підписала чи ознайомилась з нею. У даному випадку мова йде про те, що на вказаній складовій договору позики, крім Заяви №1001101494801, відсутні ознаки накладення цифрового чи фізичного підпису відповідачки чи будь-яких інших ознак підпису, які б фіксували дату ознайомлення і погодження позичальниці із запропонованими у цьому документі умовами кредитування.
З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позичальнику умови кредитного договору решта складових кредитної угоди не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з позичальником кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Відтак, за відсутності в укладеному 13 серпня 2018 року договорі позики умов щодо відповідальності за прострочення повернення боргу (неустойки), колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками місцевого суду про відмову у задоволенні вимог в частині стягнення 28750,19 грн штрафу.
Погоджується колегія суддів також і з висновками щодо відсутності законних підстав для стягнення комісії за послуги банку на загальну суму 39216,70 грн, оскільки дійсно такі послуги банку за законом мають надаватись безоплатно, а тому умова договору щодо обов`язку щомісячної сплати комісії є нікчемною.
Також відповідають вимогам закону і висновки місцевого суду щодо безпідставності нарахування позивачем процентів по кредиту та інших складових боргу після пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту 09 липня 2019 року.
Доводам відповідачки стосовно того, що нею не підписувався кредитний договір суд першої інстанції дав належну оцінку, з якою колегія суддів повністю погоджується. Зокрема, укладення договору та використання кредитних коштів підтверджується випискою з особового рахунку ОСОБА_1 за період з 13 серпня 2018 року до 03 листопада 2020 року, меморіальним ордером № TR.30240849.58864.8810 від 13 серпня 2018 року. Крім того, укладення договору між сторонами спору підтверджується встановленими ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 грудня 2018 року по справі №583/4289/20 обставини, за яких 14 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Охтирського ВП ГУНП в Сумській області про скоєння кримінального правопорушення за фактом шахрайства з боку громадянина ОСОБА_3 , під впливом якого вона оформила на себе два кредити в банківських установах, зокрема, в АТ «ПУМБ».
Вказані обставини свідчать, що саме ОСОБА_1 уклала кредитних договір та отримала кредитні кошти. У випадку, якщо у межах кримінального провадження буде встановлено вину громадянина ОСОБА_3 у шахрайстві, відповідний вирок суду набере законної сили, то у такому випадку у ОСОБА_1 виникне право заявити регресні вимоги до винної особи.
За вказаних вище обставин та висновків місцевого суду, з якими повністю погоджується колегія суддів апеляційного суду, позивач має право на стягнення з відповідачки 50342,53 грн боргу за кредитним договором від 13 серпня 2018 року.
Решта доводів апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення заявником норм матеріального закону.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову. Підстав для скасування даного рішення за доводами апеляційної скарги немає.
Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, тому відповідно до статті 141 ЦПК України новий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється.
Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 367 - 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

                                                         п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Калантаєнка Сергія Вікторовича залишити без задоволення, а рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 лютого 2023 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. 
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        О. Ю. Кононенко 

                                                                                                   О. І. Собина