Ухвала       
 
26 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 727/10229/18
провадження № 61-5769ск23 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу адвоката Попової-Завгородньої Сніжани Григорівни як представника ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 листопада 2022 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 14 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватні нотаріуси Чернівецького міського нотаріального округу Балацький Олег Олександрович та ОСОБА_5 , про визнання довіреності недійсною, визнання недійсним договору купівлі-продажу частини нежитлових приміщень, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо частини нежитлових приміщень, скасування права власності на частину нежитлових приміщень, визнання права власності на частину нежитлових приміщень, зобов`язання повернути в натурі частину нежитлових приміщень, та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_1 , приватні нотаріуси Чернівецького міського нотаріального округу Балацький Олег Олександрович та ОСОБА_5 , про визнання довіреності недійсною, визнання недійсним договору купівлі продажу частини нежитлових приміщень, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо частини нежитлових приміщень, скасування права власності на частину нежитлових приміщень, визнання права власності на частину нежитлових приміщень, зобов`язання повернути в натурі частину нежитлових приміщень,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватні нотаріуси Чернівецького міського нотаріального округу Балацький О. О. та ОСОБА_5 , про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності.
 
У листопаді 2018 року ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , треті особи: ОСОБА_1 , приватні нотаріуси Чернівецького міського нотаріального округу Балацький О. О. та ОСОБА_5 , про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності.
 
У березні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уточнивши свої позові вимоги, просили визнати недійсними довіреностей від 06 грудня 2012 року, нотаріально посвідчені приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Ю. І. та зареєстровані в реєстрі за №№ 2366, 2367, 2368, 2369, відповідно до яких вони уповноважили ОСОБА_2 бути їх представником та укладати всі дозволені законом правочини цивільно-правового характеру, в тому числі купівлі-продажу належних їм часток нежитлового приміщення під АДРЕСА_1 ; 
визнати недійсним з моменту вчинення договір купівлі-продажу від 19 грудня 2012 року 850/1000 ідеальних часток нежитлових приміщень (кафе бар та офіс), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , яка діяла від їх імені на підставі довіреностей №№ 2366, 2367, 2368, 2369, в частині передачі у власність ОСОБА_3 належних їм по 425/1000 ідеальних часток в нежитлових приміщеннях (кафе бар та офіс) загальною площею 386,7 кв. м, що знаходяться на АДРЕСА_1 ;
скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19 червня 2014 року, індексний номер 13882094; 
скасувати право власності за ОСОБА_3 , зареєстроване державним реєстратором реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області Скрипником І. І., запис про право власності № 6059484              від 18 червня 2014 року; 
визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 право власності за кожним на 425/1000 ідеальних часток в нежитлових приміщеннях, загальною площею             386,7 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; 
зобов`язати ОСОБА_3 повернути в натурі їм по 425/1000 ідеальних часток в нежитлових приміщеннях, загальною площею 386,7 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , отриманого на виконання угоди купівлі-продажу від 19 грудня 2012 року.
 
Шевченківський районний суд м. Чернівці рішенням від 22 вересня 2022 року в задоволенні позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відмовив.
 
Чернівецький апеляційний суд постановою від 14 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , в інтересах яких діє                 ОСОБА_8 , задовольнив частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 листопада 2022 року змінив, виклав його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
 
17 квітня 2023 року адвокат Попова-Завгородня С. Г. як представник ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 листопада 2022 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 14 березня 2023 року (повний текст якої складено 16 березня 2023 року) у цій справі. 
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
 
Разом із цим, адвокат Попова-Завгородня С. Г. як представник ОСОБА_1 в касаційній скарзі заявила клопотання про відстрочення ОСОБА_1  сплати судового збору за подання касаційної скарги посилаючись на складність провести оплату судового збору іноземцем у строк визначений законом для звернення із касаційною скаргою.
 
Клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
 
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
 
Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.
 
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
 
Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання. 
 
Адвокатом Поповою-Завгородньою С. Г. як представником ОСОБА_1 в обґрунтування відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги не надано жодних доказів на підтвердження неможливості його сплати та наявності підстав для його відстрочення, а тому клопотання про відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору за подання касаційної скарги не може бути задоволено.
 
За таких обставин, заявнику необхідно сплатити судовий збір.
 
Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» заявнику необхідно сплатити судовий збір за ставками, встановленими за подання касаційної скарги на рішення суду, яким вирішено позовну заяву майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
 
Позовні заяви подано у вересні та листопаді 2018 року, а з урахуванням уточнених позовних вимог у березні 2019 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становила                      1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,  позовної заяви майнового характеру фізичною особою -                  0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1 921,00 грн, підпункти 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання позовної заяви у справі).
 
Судовий збір за подання касаційної скарги за сім немайнових вимог (визнання недійсними чотирьох довіреностей від 06 грудня 2012 року; визнання недійсним договору купівлі-продажу від 19 грудня 2012 року 850/1000 ідеальних часток нежитлових приміщень (кафе бар та офіс), що знаходяться за адресою:                            АДРЕСА_1 ; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19 червня 2014 року, індексний номер 13882094; скасування право власності за ОСОБА_3 , зареєстроване державним реєстратором реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області Скрипником І. І., запис про право власності № 6059484 від 18 червня 2014 року) становить 10 757,60 грн (768,40 грн х 7 х 200 %).
 
Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування чи повернення ціна позову визначається вартістю майна.
 
Разом із цим, аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціни позову щодо визнання право власності на 425/1000 ідеальних часток за кожним з позивачів у нежитлових приміщеннях, загальною площею             386,7 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а тому неможливо встановити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру. 
 
Отже, заявнику необхідно надати суду докази вартості нежитлових приміщень, загальною площею 386,7 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1  (зокрема, позовна заява з визначеною ціною позову станом на день її подання, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості майна) та за подання касаційної скарги сплатити судовий збір, розмір якого необхідно самостійно розрахувати, виходячи із вартості спірного майна.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити адвокату Поповій-Завгородній Сніжані Григорівні як представнику ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору за подання касаційної скарги.
 
Касаційну скаргу адвоката Попової-Завгородньої Сніжани Григорівни як представника ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 листопада 2022 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 14 березня 2023 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          А. Ю. Зайцев