ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року		Справа № 300/2843/22 пров. № А/857/18113/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Большакової О.О., Затолочного В.С.,
при секретарі судового засідання – Юрченко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області  про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування фінансових санкцій, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року (суддя Шумей М.В., м.Івано-Франківськ, повний текст складено 25 листопада 2022 року), 

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (далі – Головне управління) в якому просила визнати протиправними та скасувати: 
вимогу про сплату боргу від 01.10.2021 №Ф-006950/0713 та рішення про застосування штрафних санкцій №006951/0713 (далі – Вимога; Рішення відповідно);
податкові повідомлення-рішення (далі – ППР) від 01.10.2021 №№006953/0713, 006952/0713, 006948/0713, 006947/0713, 006949/0713 (далі – ППР №№953, 952, 948, 947, 949 відповідно);
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року позов задоволено.
Не погодившись із ухваленим судовими рішення, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 
В доводах апеляційної скарги вказує, що надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. Вказана вимога позивачем до та під час проведення перевірки виконана не була та останньою не підтверджено, що вона здійснювала діяльність виключно по наданню перукарських послуг, не надано документів на підтвердження оренди приміщень, в яких надавались такі послуги тощо. 
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не підтвердив належними й допустимими доказами правомірності оскаржених ППР, Вимоги та Рішення. 
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 зареєстрована виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, як суб`єкт господарської діяльності 20.11.20014, про що отримала свідоцтво про державну реєстрацію номер 211900000000030435, 21.11.2014 взято на податковий облік в контролюючому органі, основний вид діяльності КВЕД 96.02 діяльність страхових агентів і брокерів.
У період з 16.08.2021 по 20.08.2021 Головним управлінням проведено документальну позапланову виїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2017 по 17.11.2020 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі – єдиний внесок) за період з 20.11.2014 по 17.11.2020, за результатами якої складено акт від 30.08.2021 №4752/09-19-07-13/ НОМЕР_1 (далі – Акт, т.1 а.с.13-50).
В періоді з 01.01.2017 по 17.11.2020 ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність на спрощеній системі оподаткування та була платником податку на доходи фізичних осіб (далі – ПДФО) та військового збору з доходів, найманих працівників, єдиного податку, єдиного внеску; здійснювала діяльність по коду 96.02 надання послуг перукарнями та салонами краси.
У вказаному Акті, контролюючим органом було встановлено порушення позивачем:
пунктів 291.4. статті 291, підпункту 293.4.4 пункту 293.4, підпункту 298.2.1. пункту 298.2 ст. 298, підпункту 298.2.7. пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України (далі – ПК), щодо заниження суми єдиного податку в розмірі 51351,37 грн;
пунктів 49.1. 49.2, 49.18, статті 49, пункту 179 ПК не подано декларацію про майновий стан за 2017-2020 роки;
пункту 44.1. статті 44, пунктів 176, 177.10. статті 177 ПК не ведення обліку доходів і витрат;
статті 164, пунктів 177.1, 177.2, 177.4 статті 177 ПК заниження суми ПДФО в загальній сумі 497477,62 грн;
частини четвертої статті 4, частини другої, п`ятої статті 7, частини шостої статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»(далі – Закон № 2464-IV) занижено єдиний внесок на суму 570193,80 грн;
підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 ПК занижено суму військового збору на 41456,47 грн.;
пункту 44.3 статті 44 ПК ненадання первинних облікових документів. 
01.10.2021 на підставі Акта відповідачем прийнято ППР:
№947, про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем єдиний податок з фізичних осіб 64189,21 грн (основне зобов`язання 51351,37 грн, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 12837,84 грн);
№948, збільшено суму грошового зобов`язання за платежем з ПДФО на суму 588806,81 грн (основне зобов`язання 497477,62 грн, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 91329,19 грн);
№949, застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020 грн;
№952, збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на суму 49067,24 грн (основне зобов`язання 41456,47 грн, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 7610,77 грн);
№953 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020 грн; 
Вимога на суму 570193,8 грн;
Рішення, яким визначено штрафні санкції за своєчасне не нарахування єдиного внеску на суму 110609,40 грн.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
За приписами пункту 291.2 статті 291 ПК спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
До платників другої групи належать фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень. Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння.
Відповідно до підпункту 2 пункту 293.8 статті 293 ПК платники єдиного податку другої групи, які перевищили у податковому (звітному) періоді обсяг доходу, визначений для таких платників у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, в наступному податковому (звітному) кварталі за заявою переходять на застосування ставки єдиного податку, визначеної для платників єдиного податку третьої групи, або відмовляються від застосування спрощеної системи оподаткування. Такі платники до суми перевищення зобов`язані застосувати ставку єдиного податку у розмірі 15 відсотків. Заява подається не пізніше 20 числа місяця, наступного за календарним кварталом, у якому допущено перевищення обсягу доходу;
Згідно з підпунктом 1 пункту 292.1 статті 292 ПК для фізичної особи - підприємця - платника єдиного податку доходом є дохід отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності. 
Пунктами 292.13 та 292.14 статті 292 ПК встановлено, що дохід з метою оподаткування єдиним податком визначається на підставі даних обліку, який ведеться відповідно до ст. 296 Податкового кодексу України.
За правилами п. 181.1. ст. 181 ПК України, у разі, якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, то підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 Податкового кодексу України, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.
При цьому, у силу приписів пункту 297.1 статті 297 ПК платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з таких податків і зборів: 1) податку на прибуток підприємств; 2) податку на доходи фізичних осіб у частині доходів (об`єкта оподаткування), що отримані в результаті господарської діяльності платника єдиного податку першої - третьої групи (фізичної особи) та оподатковані згідно з цією главою; 3) податку на додану вартість з операцій з постачання товарів, робіт та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, крім податку на додану вартість, що сплачується фізичними особами та юридичними особами, які обрали ставку єдиного податку, визначену підпунктом 1 пункту 293.3 статті 293 цього Кодексу , а також що сплачується платниками єдиного податку четвертої групи; 4) податку на майно (в частині земельного податку), крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської  діяльності та платниками єдиного податку четвертої групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва; 5) рентної плати за спеціальне використання води платниками єдиного податку четвертої групи.
В розумінні норм пункту 297.1 статті 297 ПК платники єдиного податку - фізичні особи-підприємці, які сплачують єдиний податок за ставкою 5%, звільняються від обов`язку  зарахування, сплати та подання податкової звітності, зокрема з податку на доходи фізичних осіб та податку па додану вартість та інших податків та зборів, визначених ПКУ.
Відповідно до підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: 1) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення; 2) у разі перевищення протягом календарного року обсягу доходу, встановленого підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, платниками єдиного податку першої і другої груп, які використали право на застосування інших ставок, встановлених для третьої групи, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення; 3) у разі перевищення календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення; 4) у разі застосування платником єдиного податку іншого способу розрахунків ніж зазначені у пункті 291.6  статті 291 цього Кодексу, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено такий спосіб розрахунків; 5) у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми; 6) у разі перевищення чисельності фізичних осіб, які перебувають у трудових відносинах з платником єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено таке перевищення; 7) у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності; 8) у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів; 9) у разі здійснення платниками першої або другої групи діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу відповідно, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому здійснювалася така діяльність.
Матеріалами справи підтверджено те, що упродовж періоду з 2017 року по 2020 року позивач перебувала на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку за ставкою, визначеною для другої групи фізичних осіб-підприємців. Відповідно до вимог норм ПК позивач подавала до контролюючого органу податкову звітність за встановленою формою та сплачувала задекларовані суми єдиного податку. 
Однак при проведені спірної перевірки контролюючим органом при опрацюванні банківської виписки Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі – АТ КБ) по розрахунковому рахунку НОМЕР_2 , встановлено, що платник податків ОСОБА_1 в господарській діяльності використовувала платіжні термінали за назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В ході аналізу інтернет ресурсів https://bukovel.com/health/spa-tsentr-4-sezoni та ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що дані об`єкти це SPA-центри, які розташовані в « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: Івано-Франківська обл., м. Яремче, с. Поляниця». До переліку послуг вищезазначених SPA-центрів входять різного виду сауни, масажі, пілінги та інші послуги, які відносяться до виду діяльності 96.04. (діяльність із забезпечення фізичного комфорту). Вказане наведено у Акті і стало підставою для висновків Головного управління про те, що позивач здійснює види діяльності, які відсутні у реєстрі платників єдиного податку
В ході апеляційного розгляду справи підтверджено те, що ОСОБА_1 в період, що підлягав перевірці, дійсно здійснювала діяльність по наданню перукарських послуг у «SPA Oazis» та « 4Sezoni» частини приміщень у яких орендувала (робочі місця) в косметичному салоні, які розташовувалися у вищевказаних SPA-центрах. Однак позивачем не надано документів на підставі яких орендувалися вищезазначені об`єкти нерухомого майна, оскільки позивач не укладала договорів оренди з вказаним косметичним салоном, згідно з наданими поясненнями представника позивача у судовому засіданні. 
Апеляційним судом в свою чергу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорзонера» (78593, Івано-Франківська область, м.Яремче, село Поляниця) направлявся запит з проханням надати: інформацію, чи документи, які б підтверджували, що ОСОБА_1 у період з 01.01.2017 по 17.11.2020 здійснювала діяльність по наданню перукарських послуг у SPA-центрах: «SPA Oazis» та « 4Sezoni», які розташовані в « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: Івано-Франківська обл., м. Яремче, с. Поляниця, уч. Щивки, шляхом оренди місця для надання перукарських послуг у цих SPA-центрах. Вказаний запит відповідним суб`єктом був отриманий 01.04.2023, однак жодних документів станом на час завершення апеляційного розгляду справи до суду апеляційної інстанції так і не надійшло.
Водночас, при проведенні перевірки позивачем надано всі первинні документи контролюючому органу та надано пояснення щодо назви платіжних терміналів.
Обставини того, що ОСОБА_1 , не надавала послуги сауни, масажів, пілінгів чи інших послуг, які відносяться до виду діяльності 96.04. (Діяльність із забезпечення фізичного комфорту), підтверджені представником позивача і в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції. Зокрема згідно письмових пояснень вказано, що відповідно до Класифікації видів економічної ДК 009:2010 затверджених наказом Держспоживстандарту України 11.10.2010 №457 код 96.02 передбачає надання таких послуг:
миття волосся, підрівнювання та підстригання, укладання, фарбування, тонування, завивання, розпрямлення волосся та подібні види послуг, що їх надають для чоловіків та жінок
гоління та підрівнювання бороди
масаж обличчя, манікюр і педикюр, макіяж тощо.
Цей клас не передбачає: діяльність турецьких лазень, саун і парових бань, соляріїв, салонів для зменшення ваги тіла та схуднення, масажних салонів тощо (т.4 а.с.79-87).
Як видно з наявних у матеріалах справи чеків про оплату послуг у перевіряємий період ОСОБА_1 надавала послуги саме передбачені КВЕДом 96.02 (т.1 а.с.137-239, т.2 а.с.1-252, т.3 а.с.1-208).
Протилежного відповідачем-скаржником в суді апеляційної інстанції не доведено.
Більше того, в суді апеляційної інстанції позивачем було надано рішення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 30.12.2014 №12/14, яким затверджено технологічну картку послуг, серед яких зокрема: масаж класичний обличчя 40, 60; маска Клеопатра, SPA відновлення, косметичний набір тощо, тобто усі ці послуги, які наведені у цій технологічній картці ОСОБА_1 могла надавати в межах коду 96.02 надання послуг перукарнями та салонами краси (т.4 а.с.85-87).
Таким чином, апеляційний суд підтримує висновок суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для переходу позивача з 01.04.2017 на загальну систему оподаткування.
Матеріалами справи також, підтверджено те, що ОСОБА_1 від провадження господарської діяльності, як платнику єдиного податку ІІ групи, на розрахункові рахунки не надходило грошових коштів за надання послуг інших ніж надання послуг перукарнями та іншими салонами краси, дозволений ліміт доходів не було перевищено, що підтверджується податковими деклараціями платника єдиного податку - фізичної особи, а саме:
- 2017 рік - 07.02.2018 (дата подання податкової декларації платника єдиного податку до контролюючого органу), № 24715240 (реєстраційний номер, 620000 грн (дані податкових декларацій платника єдиного податку), 620000 грн (дані первинних бухгалтерських документів, чеків);
- 2018 рік - 08.02.2019 дата подання податкової декларації платника єдиного податку до контролюючого органу) № 14964773 (реєстраційний номер), 814230,00 грн (дані податкових декларацій платника єдиного податку), 814230 грн (дані податкових декларацій платника єдиного податку);
- 2019 рік - 07.02.2020  (дата подання податкової декларації платника єдиного податку до контролюючого органу), № 933401953 (реєстраційний номер), 937650 грн (дані податкових декларацій платника єдиного податку), 937650 грн (дані податкових декларацій платника єдиного податку);
- 2020 рік - 15.12.2021 (дата подання податкової декларації платника єдиного податку до контролюючого органу), № 81863, (реєстраційний номер), 734227 грн. (дані податкових декларацій платника єдиного податку), 734227 грн (дані податкових декларацій платника єдиного податку); Всього 3106107 грн.
Під час перевірки контролюючим органом не досліджено джерело походження та структуру доходу платника єдиного податку за відповідні періоди за якими сформовано дохід.
За змістом пункту 297.2 статті 297 ПК нарахування, сплата та подання звітності з податків і зборів інших, ніж зазначені у пункті 297.1 цієї статті, здійснюються платниками єдиного податку в порядку, розмірах та у строки, встановлені цим Кодексом.
Так, положеннями пунктів 1.1, 1.2 і 1.7 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК передбачено, що платниками військового збору є особи, визначені пукнтом 162.1 статті 162 ПК, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні.
Об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 ПК, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.
При цьому, звільняються від оподаткування військовим збором доходи, що згідно з розділом IV ПК  не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 статті 165 ПК .
У свою чергу згідно з підпунктом 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 ПК базою оподаткування податком з доходів фізичних осіб визначений загальний річний оподатковуваний дохід, що дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно зі статтею 177 цього кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього кодексу.  
Водночас підпунктом 165.1.36 пункту 165.1 статті 163 цього ж кодексу встановлено, що до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку не включаються такі доходи як дохід фізичної особи - підприємця, з якого сплачується єдиний податок згідно зі спрорщеною системою оподаткування відповідно до цього кодексу.
Отже згідно з підпунктом 165.1.36 пункту 165,1 статті 165 ПК дохід фізичної особи - підприємця, підприємця, з якого сплачується єдиний податок згідно із спрощеною системою оподаткування відповідно до ПК, не включається до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб, то відповідно фізичні особи - підприємці, яка знаходиться на спрощеній системі оподаткування, а тому на такий дохід не нарахування та з нього не сплачується військовий збір.
Підпунктами 177.5.2, 177.5.3пункту 177.5 статті 177 ПК встановлено, що фізичні особи - підприємці, які зареєстровані протягом року в установленому законом порядку або перейшли із спрощеної системи оподаткування на загальну систему оподаткування чи сплачували фіксований податок до набрання чинності цим Кодексом, подають податкову декларацію за результатами звітного кварталу, в якому розпочата така діяльність або відбувся перехід на загальну систему оподаткування. Вперше зареєстровані підприємці в податковій декларації також зазначають інформацію про майновий стан та доходи за станом на дату державної реєстрації підприємцем. Платники податку розраховують та сплачують авансові платежі у строки, визначені підпунктом 177.5.1 пункту 177.5 цієї статті, що настануть у звітному податковому році.
Остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб на підставі документального підтвердження факту його сплати.
Оскільки контролюючим органом не встановлено на підставі належних та допустимих доказів обставин необхідності переходу ОСОБА_1 із спрощеної системи оподаткування на загальну систему оподаткування, відсутні підстави для подачі ОСОБА_1 до контролюючого органу податкової декларації за результатами звітного кварталу, в якому розпочата така діяльність або відбувся перехід на загальну систему оподаткування.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон № 2464-IV.
Згідно пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-IV платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (пункт 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-IV).
Для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток) (пункт 2 частини першої статті 7 Закону № 2464).
Згідно частини третьої статті 7 Закону № 2464-IV нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.
Відповідно до частини третьої статті 9 Закону № 2464-IV обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску.
Платники єдиного внеску, зазначені у пункті  4 частини першої статті 4 Закону № 2464-IV, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (частина восьма  статті 9 Закону № 2464-IV).
Згідно частини дванадцятої статті 9 Закону № 2464-IV єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону № 2464 сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених Законом № 2464, є недоїмкою.
Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (частина третя статті 25 Закону № 2464-IV).
Так як контролюючим органом не доведено безпідставного перебування позивача на спрощеній системі оподаткування у перевіряємому періоді підстав для нарахування недоїмки та штрафу за несвоєчасне не нарахування єдиного внеску відсутні.
З огляду на зазначене, враховуючи вимоги статей ПК суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції правильно застосував норм матеріального права, встановив обставини справи, та дійшов вірного висновку про визнання Вимоги, Рішення, ППР №№953, 948, 947, 949 протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, за тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. С. Затолочний  	
Повне судове рішення складено 11 травня 2023 року у зв`язку з перебування судді Затолочного В.С. у відпустці з 03.05.2023 по 07.05.2023 та з 08.05.2023 по 10.05.2023 інше відповідно до наказу Голови суду від 02.05.2023 №238/к/тм (відпочинок після здійснення донації).