ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 р.	Справа № 520/11247/22	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Лещинської К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 (головуючий суддя І інстанції: Григоров Д.В.) по справі № 520/11247/22
за позовом    ОСОБА_1  
до   Департаменту патрульної поліції   
третя особа:     Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції 
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2022 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправними (незаконними) та скасувати накази:
від 07.09.2022 № 509 про застосування дисциплінарного стягнення, згідно з яким до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
від 29.09.2022 №1256 о/с, прийнятий у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення та згідно з яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції;
- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції та допустити негайне виконання рішення суду в цій частині;
- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1   грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 30.09.2022 по день поновлення на службі в поліції.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 позов залишено без руху з підстав пропуску строку звернення до суду, запропоновано ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку.
На виконання вимог ухвали суду, позивач подала заяву про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначила, що про наявність спірних наказів дізналась 29.09.2022, в день ознайомлення з ними в УПП в Харківській області. 03.10.2022 позивач оскаржила накази до Національної Поліції України шляхом подання рапорту, проте відповіді за результатами його розгляду не отримала.
Також, адвокатом Грекової С.А. 03.10.2022 направлялись відповідачу адвокатські запити з приводу роз`яснення підстав застосування до неї дисциплінарного стягнення з одночасним проханням надати матеріали службового розслідування, за наслідками якого останню було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а також копії оскаржуваних наказів.
Стверджує, що 25.11.2022 позивач отримала спірні накази, що дало їй змогу ознайомитись з підставами притягнення до дисциплінарної відповідальності та в межах 15-денного строку, встановленого Дисциплінарним Статутом Національної Поліції звернулась до суду з позовом.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 позов залишено без розгляду.
Залишаючи без розгляду позов, суд першої інстанції виходив з того, що про наявність спірних наказів ОСОБА_1 дізналась 29.09.2022, отже строк на оскарження сплинув 13.11.2022. Натомість до суду позивач звернулась 09.12.2022, тобто з пропуском строку звернення до суду, поважних підстав такого пропуску та доказів в їх підтвердження не надала. 
Позивач, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування зазначає, що суд першої інстанції відкрив провадження у справі після подання ОСОБА_1 заяви про поновлення строку звернення до суду, отже фактично визнав підстави такого пропуску поважними та поновив строк. Проте, в подальшому, суд залишив позов без розгляду, визнаючи неповажними підстави пропуску строку, яким фактично вже надана оцінка. 
При цьому, судом не надано позивачу можливості навести інші підстави пропуску строку, що суперечить ст. 123 КАС України.
Звертає увагу, що намагалась вирішити спір в досудовому порядку шляхом подання рапорту до керівника Національної поліції України, проте відповіді на нього не отримала. Отже, на думку апелянта, застосуванню в даному випадку підлягає ч. 4 ст. 122 КАС України, якою встановлюється шестимісячний строк для звернення до суду з позовом, і такий строк слід відраховувати від дати подання рапорту (04.10.2022).
Також вважає, що нею дотриманий навіть 15-денний термін звернення до суду, встановлений Дисциплінарним Статутом Національної Поліції, оскільки про підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 достеменно дізналась 25.11.2022, після отримання спірних наказів у відповідь на адвокатські запити, а до суду звернулась 09.12.2022. 
Проте, на думку апелянта, суд невірно надав оцінку підставам пропуску строку, наведеним позивачем, а тому безпідставно залишив позов без розгляду.
Департамент патрульної поліції (далі - відповідач)   та    Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі – третя особа) подали відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.
Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції, затвердженого Законом України від 15.03.2018р. № 2337-VIII поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.
За приписами ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Відповідно до ч. 4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк на звернення до адміністративного суду, оскільки про наявність наказів остання дізналась 29.09.2022 шляхом вчинення особисто напису на їх примірнику та проставлення підпису.
Враховуючи те, що провадження у справі вже було відкрито, суд застосував ч. 3 ст. 123 КАС України, яка надає повноваження суду залишити позовну заяву без розгляду у випадку, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що застосування ч. 3 ст. 123 КАС України вимагає дотримання одночасно двох умов: виявлення факту пропуску строку після відкриття провадження у справі, та відсутність клопотання позивача про поновлення такого строку або неповажність причин для поновлення строку, вказаних у клопотанні.
Натомість, у цій справі факт пропуску строку звернення до суду був виявлений судом ще до відкриття провадження у справі, оскільки позивачем було подано клопотання про поновлення строку для звернення суду на виконання вимог ухвали суду від 19.12.2022 про залишення без руху позову.
Так, відповідні обставини встановлені судом першої інстанції в ухвалі від 27.12.2022 про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження.
Згідно ч. 1 ст. 123 КАС у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Таким чином, виходячи з приписів ч. 1 ст. 123 КАС України суд першої інстанції мав надати оцінку зазначеним у клопотанні про поновлення строку причинам пропуску строку, зробити висновок щодо їх поважності, а також, у випадку визнання таких причин неповажними, надати можливість позивачу вказати інші підстави для поновлення строку.
Колегія суддів звертає також увагу на те, що ухвала про відкриття провадження у справі взагалі не містить оцінки доводам клопотання, поданого позивачем, зокрема причинам пропуску строку для звернення до суду. В ухвалі суд першої інстанції зазначив, що за наслідками розгляду заяви питання про дотримання позивачем строку звернення до суду буде вирішено з урахуванням наданих сторонами доказів.
Тобто, фактично судом першої інстанції поновлено позивачу строк для звернення до адміністративного суду без зазначення про це в резолютивній частині ухвали та без визнання поважними причин пропуску такого строку, що свідчить про недотримання судом першої інстанції вимог ч. 6 ст. 121 та п. 3 ч. 1 ст. 248 КАС України.
Колегія суддів наголошує, що при встановленні можливості визнання поважними причин пропуску строку суд має встановити дійсні обставини, що зумовили таку ситуацію, та належним чином мотивувати своє рішення.
Отже, посилання суду першої інстанції на ч. 3 ст. 123 КАС України є помилковим, оскільки позивачем подавалось клопотання про поновлення процесуального строку та факт такого пропуску був відомий суду ще до відкриття провадження у справі.
Натомість, за змістом ч. 4 ст. 123 КАС України суд залишає позовну заяву без розгляду у разі, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.
Тобто, зазначена правова норма зобов`язує суд запропонувати позивачу вказати інші підстави пропуску строку звернення до суду після того, як суд дійде висновку про передчасність висновку щодо поважності причин пропуску строку, вказаних позивачем у первісній заяві про поновлення строку для звернення до суду.
Відтак, з`ясувавши після відкриття провадження у справі про те, що причини, зазначені у клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду, не є поважними, суду першої інстанції належало застосувати положення саме ч. 4 ст. 123 КАС України та надати позивачу можливість повідомити про інші причини пропуску строку звернення до суду, оцінивши їх на предмет поважності.
При розгляді справи, судом апеляційної інстанції, в силу ч. 5 ст. 242 КАС України, враховані висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 30.03.2021 у справі № 520/11044/19.
Відтак, колегія суддів вважає, що розглядаючи адміністративну справу №520/11247/22, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, не повною мірою дослідивши всі обставини справи при постановленні судового рішення.
Частиною 1 ст.6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
У справі «Мушта проти України» Європейський суд з прав людини нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.
Враховуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення позовної заяви без розгляду.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення без розгляду позову відповідно до ч. 3 ст. 123, п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції на підставі ст.320 КАС України підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 по справі № 520/11247/22  скасувати.
Адміністративну справу № 520/11247/22 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	Т.С. Перцова    С.П. Жигилій   	
Повний текст постанови складено  22.05.2023 року