УХВАЛА
 
11 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 932/18727/19
провадження № 61-4727ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О.,                    Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2022 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про стягнення майнової та моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом та просила стягнути на свою користь 50 558 грн майнових збитків у розмірі вартості загальної суми поїздки, 1874,95 грн вартості пального, витраченого для переїзду з м. Дніпро до міжнародного аеропорту «Харків» і назад, 557,32 грн адміністративного збору за виготовлення паспорту на ім`я її дитини, 20 000 грн на відшкодування моральної шкоди, а всього - 72 990,27 грн.
 
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2022 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року, позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 завдану посадовими особами Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області майнову шкоду у розмірі 52 990,27 грн та  моральну шкоду у розмірі 5000 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
 
30 березня 2023 року Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області подало до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Предметом позову у справі № 932/18727/19 є стягнення 72 990,27 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною у силу вимог закону.
 
Касаційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE,  № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня                           1997 року).
 
З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
 
Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2022 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого                 2023 року відмовити.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                            Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                       І. О. Дундар
 
                                                                                                                       М. М. Русинчук