П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 400/928/23	
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.
          
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Бітова А.І.,
          Танасогло Т.М.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу  Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 березня 2023р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа: Державна служба України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду (контролю) в Миколаївській області про визнання дій протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:
У лютому 2023р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Заводського ВДВС у місті Миколаєві Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа: Державна служба України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду (контролю) в Миколаївській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 30.01.2023р. Заводського ВДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження за №70869438.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята протиправно, оскільки постанову по справі про адміністративне правопорушення він отримав 14.12.2022р. та на наступний день (15.12.2022р.) сплатив штраф у розмірі 51  000грн., в межах встановленого КУпАП строку, а тому відсутні підстави для стягнення з нього штрафу у подвійному розмірі. При цьому, позивач заперечив той факт, що датою набрання постанови по справі про адміністративне правопорушення законної сили є 1.12.2022р..
Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 березня 2023р. адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано винесену 30.01.2023р. головним державним виконавцем Заводського ВДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №708969438.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Заводського ВДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1 073,6грн..
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Заводського ВДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 805,2грн..
Не погоджуючись із даним судовим рішенням апелянтом подано скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження прийнята протиправно, оскільки позивачем виконано вимоги постанови по справі про адміністративне правопорушення та сплачено штраф у розмірі 51  000грн., а тому відсутні підстави для примусового її виконання. Що стосувалось стягнення штрафу у подвійному розмірі через те, що основний штраф не сплачено у відповідний строк, то суд першої інстанції виходив з того, що позивачем сплачено штраф на наступний день після того, які отримав спірну постанову по справі про адміністративне правопорушення, а тому відсутні підстави вважати, що позивачем не виконано вимоги постанови у відповідний строк.    
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що 21.11.2022р., 22.11.2022р., 23.11.2022р. уповноважені особи Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду (контролю) в Миколаївській області було прийнято 5 постанов (по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи на території України) серії АА: за №00001930, за №00002025, за №00002031, за №00001931 (про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 132-1 КУпАП), та за №00001949 (про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - матері позивача за адміністративне правопорушення).
Усі вказані постанови були направлені на зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) (а.с.18-22, 15-17).
Згідно з трекінгом АТ «Укрпошта» (а.с.139-153) та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.104-105), спірні постанови були вручені адресатам особисто - 1.12.2022р..  
Саме 1.12.2022р., як вказано вище, третя особа по справі зазначила в якості дати набрання законною сили оскаржуваної постанови за №00002025.
Позивач вказує на те, що ані він, ані його матір 1.12.2022р. не отримували будь-яких постанов, не підписували рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення. При цьому позивач у позові зазначив, що 14.12.2022р. він за місцем своєї реєстрації, а саме біля калитки до двору, знайшов 5 листів без опису вкладення та зворотних повідомлень, які не містили будь-яких відміток пошти. В даних конвертах були постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , загальним розміром сума штрафів становила 178 500грн..
Позивач зазначив, що 15.12.2022р. штрафи за вищевказаними постановами були сплачені у повному обсязі, що підтверджується відповідними квитанціями.
В подальшому, адвокат позивача звернувся із запитом про надання інформації щодо вищевказаних обставин. Так, в адресованому адвокату позивача листі від 9.02.2023р. за №103.003.-873-23 (а.с.102-103) АТ «Укрпошта» зазначила, що «… за повідомленням Миколаївської філії Укрпошти, рекомендовані листи з рекомендованими повідомленнями про їх вручення за адресою: АДРЕСА_2 : на ім`я ОСОБА_1 :
-          від 22.11.2022р. за №0600220576164 та за №0600220570107;
-          від 25.11.2022р. за №0600220602262 та за №0600220601517;
та на ім`я ОСОБА_2 
-          від 25.11.2022р. за №0600220578353 залишені за воротами паркану, через відсутність адресатів та абонентської поштової скриньки, за усною домовленістю з ОСОБА_2 по телефона НОМЕР_1 …».
Також, адвокат позивача звернувся із запитом до канцелярії Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області щодо встановлення обставин вручення спірних листів і з проставленням відмітки про вручення їх адресатам.
Так, в адресованому адвокату позивача листі від 9.02.2023р. за №11-аз/50-2023 (а.с.101) Миколаївське районне управління поліції повідомило про те, що «… в ході проведення перевірки за вказаним фактом, встановлено та опитано працівника АТ «Укрпошта», яка пояснила, що дійсно самостійно поставила підписи в рекомендованих листах за №0600220576164, 0600220602262, 0600220570107, 0600220601517, 0600220578353 від імені ОСОБА_3 …». 
Позивач, не погоджується із постановою про відкриття виконавчого провадження та вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим звернувся в суд із даним адміністративним позовом.
Перевіряючи правомірність прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження за №70869438 від 30.01.2023р., з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує її протиправність та незаконність, в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.
Приписами ч.2  ст.19 Конституції України  визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає ЗУ «Про виконавче провадження» від 2.06.2016р. за №1404-VIII (надалі - Закон №1404-VIII).
Так, положеннями ст.1 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За правилами ч.5 ст.26 Закону №1404, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до ч.5-7 ст.279-5 (Розгляд справ про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті) КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).
Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, або повнолітньому члену сім`ї такої особи. У разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовляється від отримання постанови, днем отримання постанови є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову від її отримання.
У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або Єдиному державному демографічному реєстрі адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.
У частині третій статті 291 КУпАП вказано, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені  ст.132-2  цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.
Відповідно до ч.1,2 ст.300-2 КУпАП, у разі сплати особами, зазначеними у ст.143 цього Кодексу, штрафу протягом 10 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті така постанова вважається виконаною.
У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті підлягає примусовому виконанню протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили.
Враховуючи вказане, судова колегія вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за №00002025 містить недостовірну інформацію щодо дати набрання нею законної сили. При цьому, судова колегія вважає, що датою набрання законної сили спірної постанови є 14.12.2022р., а саме день, коли ОСОБА_1 знайшов біля свого будинку відповідне поштове відправлення, що у контексті ч.5 ст.279-5 КУпАП є днем отримання постанови особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.  
Окрім того, з урахуванням того, що позивач сплатив штраф - 15.12.2022р., то постанова за №00002025 вважається виконаною, що виключає її примусове виконання (ч.1,2 ст.300-2 КУпАП).
Також судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що державний виконавець неправильно застосував положення ст.308 КУпАП.
Так, відповідно до ст.308 («Примусове виконання постанови про стягнення штрафу») КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
- витрати на облік зазначених порушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України. 
Отже, для стягнення державним виконавцем штрафу у подвійному розмірі необхідні такі умови: штраф не сплачений у строк установлений частиною першою статті 307 КУпАП; штраф не сплачений на момент вирішення питання про початок примусового виконання.
Апеляційний суд вважає, що в даному випадку ці умови не існували.
По-перше, у ст.308 КУпАП йдеться саме про стягнення (у порядку виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення) подвійного розміру штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, а не про повторне стягнення штрафу. Якщо ж суму штрафу було сплачено, навіть із пропуском встановленого строку, і відповідна інформація містилася у заяві стягувача, підстав для відкриття виконавчого провадження не було. 
По-друге, як вказано вище, ст.308 КУпАП містить посилання на частину першу статті 307 КУпАП.
У частині першій статті 307 («Строки і порядок виконання постанови про накладення штрафу») КУпАП вказано, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст.300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
Оскільки, як зазначено вище, порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті визначений спеціальною нормою - статтею 300-2 КУпАП, якою, зокрема, встановлений інший строк сплати особами, зазначеними у ст.143 цього Кодексу, штрафу - 10 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, підстави для застосування частини другої статті 308 КУпАП відсутні.
Частина друга статті 308 КУпАП застосовується сукупно з частиною першою цієї статті, що містить посилання на частину першу статті 307 КУпАП, яка не має відношення до сплати штрафу, накладеного Службою на позивача.
У статті 3002 КУпАП відсутні норми, аналогічні частині другій статті 308 КУпАП, та не зазначено про необхідність застосування частини другої статті 308 КУпАП.             Враховуючи вищевказане, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки оскаржувана постанова прийнята державним виконавцем протиправно, оскільки були відсутні підстави для відкриття примусового виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки позивачем було сплачено накладений на нього штраф за адміністративне правопорушення.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - залишити без задоволення.
          Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 березня 2023р. - залишити без змін.
          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

          
                    Головуючий:                                                                      Ю.М. Градовський

                       Судді:                                                                                  А.І. Бітов                              

                                                                                                  Т.М. Танасогло