ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року	Львів	Справа № 380/15810/21 пров. № А/857/657/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді –                                                             Ніколіна В.В.,
суддів –                                                                                Гінди О.М., Качмара В.Я.,
за участі секретаря судового засідання –                              Гранат В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року (суддя –Братичак У.В., м. Львів, повний текст рішення складено 09 грудня 2022 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Горобина» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

                                                      ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у вересні 2021 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Львівської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення 71 сесії VII скликання Брюховицької селищної ради від 23.11.2020 №2263 «Про затвердження детального плану території в районі вулиці Львівська, 12 в смт. Брюховичі»;  зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області внести зміни до Державного земельного кадастру та Поземельної книги в частині цільового призначення та виду використання земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер 4610166300:08:003:1562, де визначити цільове призначення земельної ділянки - 03.15 “Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови”, та вид використання –“Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови”. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що всупереч вимогам встановлених в частині 4 “Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні”, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 №555 (далі – Порядок №555), Брюховицька селищна рада взагалі не проводила громадських слухань, не оприлюднила рішення щодо розроблення проекту детального плану території, розроблений проект детального плану території, не розмістила інформаційні матеріали (планшети, макети) щодо такого плану, не опублікувала вказану інформацію на веб-сайті та в газеті, та фактично обмежила доступ до цієї інформації громадськості. Крім того вказує, що детальний план території є видом містобудівної документації, положення якого мають узгоджуватися з генеральним планом населеного пункту, деталізувати положення останнього та не суперечити йому. Орган місцевого самоврядування надає дозвіл на розроблення детального плану тих територій, які включені до генерального плану населеного пункту відповідно до функціонального призначення земельних ділянок, визначеного у генеральному плані міста. В даному ж випадку, територія по вул. Львівській 12 у смт. Брюховичі належить до земель громадської забудови, натомість проект ДПТ, що затверджений спірним рішенням фактично змінює, а не уточнює положення генерального плану смт. Брюховичі в частині можливості здійснення будівництва багатоквартирного житлового будинку в зоні громадських забудов. Позивач зазначає, що зміни до Генерального плану смт. Брюховичі в частині зміни території громадської забудови на територію житлової забудови не проводилися, а проект містобудівної документації не може уточнювати положення генерального плану, які відсутні у такому генеральному плані. Таким чином, вважає, що згідно з оскаржуваним рішенням було протиправно змінено цільове призначення земельної ділянки без розроблення проекту землеустрою, така зміна відбулася всупереч умовам Генерального плану смт. Брюховичі, та на підставі детального плану території, який був розроблений та затверджений з порушенням вимог законодавства. З огляду на зазначене, позивач, як жителька смт. Брюховичі і користувачка відповідної земельної ділянки, що розташована на території, яка суміжна з територією, стосовно якої прийнято оскаржувані рішення, звернулася за судовим захистом вважаючи, що спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що в порушення вимог Порядку №555 Брюховицькою селищною радою не було належним чином забезпечено проведення громадського обговорення детального плану території, зокрема, не було опубліковано в засобі масової інформації повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозиції громадськості щодо детального плану території, яке повинно містити інформацію, визначену пунктом 5 Порядку №555. Також, не було проінформовано громадськість про розроблений детальний план шляхом опублікування повідомлення в засобі масової інформації, що поширюється на відповідній території. Звертає увагу на пункт 8 Порядку №555, згідно якого відсутність пропозицій і зауважень громадськості фіксується у протоколі громадських слухань, а в даному випадку такий відсутній.
Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити таку без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Горобина» 09.05.2023 подав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, в зв`язку із воєнним станом та значною віддаленістю робочого місця та місця знаходження суду.
Однак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у задоволенні цієї заяви необхідно відмовити, оскільки повідомленні причини неявки судом визнано неповажними. Апеляційний суд також бере до уваги необхідність дотримання строків розгляду справи. Крім цього, суд не визнавав обов`язковою участь представників сторін у судовому засіданні, а тому вважає, що розгляд справи можливо провести без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Горобина».

Заслухавши суддю-доповідача,  пояснення сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (сертифікат АА №000779) на замовлення Брюховицької селищної ради згідно з рішенням №1104 від 09.07.2018 було розроблено детальний план території в районі АДРЕСА_1 площею 0,7 га.
Рішенням Брюховицької селищної ради 71 сесії VII скликання від 23.11.2020 №2263 «Про затвердження детального плану території в районі вулиці львівська, 12 в смт. Брюховичі» вирішено:
1.Затвердити детальний план території в районі АДРЕСА_1 0,7 га, виготовленого ФОП ОСОБА_2 (сертифікат АА №000779) як уточнення положення Генерального плану смт. Брюховичі;
2.Дати згоду ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Горобина» (ЄДРПОУ 31216166) на зміну виду використання земельної ділянки площею 0,5038 га кадастровий номер 4610166300:08:003:1562, яка надавалась для розміщення та обслуговування кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та інших тимчасових споруд (Код КВІДПЗ 03.15) на вид використання для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (Код КВПІДЗ 02.10);
3.ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Горобина» підписати договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 12.02.2018 відповідно до пункту 1 та 2 цього рішення;
4.Земельну ділянку використовувати за цільовим призначенням та висновків про наявні обмеження та сервітути;
5.Контроль за виконанням даного рішення покласти на комісію комунального господарства, містобудування та землекористування.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернулася з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Брюховицькою селищною радою на яку покладено обов`язок щодо забезпечення проведення громадських слухань дотримано вимоги статті 21 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”(далі – закон №3038-VI) та Порядку №555. Зазначив, що в даному випадку не відбулося зміни цільового призначення земельної ділянки, натомість відбулася зміна виду використання земельної ділянки її користувачем в межах однієї категорії земель. При цьому, зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель не є зміною її цільового призначення, а отже, не потребує проходження процедур, які відповідно до земельного законодавства застосовуються при зміні цільового призначення, зокрема, розроблення проекту землеустрою.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частинами 1, 4 статті 12 Закону України «Про основи містобудування» (далі - Закон № 2780-XII)до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій; до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать: затвердження детальних планів територій за наявності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території; визначення територій для містобудівних потреб; внесення пропозицій щодо встановлення і зміни меж населених пунктів відповідно до закону.
Законом №3038-VI встановлено правові та організаційні основи містобудівної діяльності; такий Закон спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 1 Закону №3038-VI (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.
За приписами статті 8 цього ж Закону планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.
Як передбачено частиною першою статті 16 Закону №3038-VI, планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.
При цьому, статтею 39 Земельного кодексу України (далі ЗК - України) визначено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.
Частиною першою статті 17 Закону №3038-VI, пунктом 4.1 розділу 4 ДБН Б.1.1-15:2012 Склад та зміст Генерального плану населеного пункту обумовлено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови та іншого використання території населеного пункту.
Відповідно до частини першої статті 19 Закону №3038-VI детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.
Згідно з частиною четвертою статті 19 Закону №3038-VI детальний план території визначає: 1) принципи планувально-просторової організації забудови; 2) червоні лінії та лінії регулювання забудови; 3) функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; 4) містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території; 5) потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування; 6) доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови; 7) черговість та обсяги інженерної підготовки території; 8) систему інженерних мереж; 9) порядок організації транспортного і пішохідного руху; 10) порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі; 11) межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів (у разі відсутності плану зонування території).
Як передбачено частинами шостою, восьмою, десятою статті 19 Закону №3038-VI, склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою. Внесення змін до детального плану території допускається за умови їх відповідності генеральному плану населеного пункту та плану зонування території.
Порядок розроблення містобудівної документації, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16 листопада 2011 року № 290 (далі - Порядок № 290).
Згідно з пунктом 4.1 Порядку № 290 рішення про розроблення генерального плану, плану зонування території, детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, а також внесення змін до цієї містобудівної документації приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.
Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 290 замовником розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні або внесення змін до неї є: при розробленні генерального плану населеного пункту, плану зонування території, а також детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, - виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.
Детальний план території, яка розташована в межах населеного пункту, розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, а за відсутності затвердженого в установленому порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою протягом 30 днів з дня його подання (частина восьма статті 19 Закону №3038-VI, пункт 4.12 розділу IV Порядку №290).
Відповідно до пункту 2.9 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» для досягнення високого соціально-економічного ефекту формування планувальної структури міста треба прагнути до компактного розвитку його плану, що досягається підвищенням інтенсивності використання території під основні функції. При цьому треба враховувати неоднорідність функціонально-планувальних якостей міських територій, які значною мірою визначаються різною інтенсивністю їх освоєння і неоднаковими умовами транспортної доступності.
Пунктом 3.4 ДБН Б.1.1-14:2012 визначається, що використання території за переважними функціями (багатофункціональна, громадська, житлова, промислова тощо), що існує або встановлюється містобудівною документацією, та наявність інших супутніх функцій, які не суперечать функціям, що переважають.
Таким чином, у Брюховицької селищної ради були повноваження на затвердження детального плану території у межах смт. Брюховичі, змін до нього (коригування).

Доцільність та необхідність внесення змін до детального плану території обумовлюється розвитком територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Зокрема, можливість врахування громадських та приватних інтересів забезпечується шляхом громадських слухань розроблених проектів містобудівної документації.
Так, відповідно до частин першої, другої статті 21 Закону №3038-VI громадському обговоренню підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій.
Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадського обговорення проектів такої документації забороняється.
Механізм проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні: генеральних планів населених пунктів, планів зонування та детальних планів територій (далі - містобудівна документація) визначений Порядком №555, який розроблений відповідно до статті 21 Закону №3038-VI.
Відповідно до пункту 2 Порядку №555 проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проектах містобудівної документації здійснюється під час розроблення відповідних проектів містобудівної документації із врахуванням вимог Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку».
Згідно з частиною третьою статті 21 Закону №3038-VI сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи зобов`язані забезпечити: 1) оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними наслідками та наслідками для довкілля, у тому числі для здоров`я населення; 2) оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, пояснювальної записки, розділу «Охорона навколишнього природного середовища» або звіту про стратегічну екологічну оцінку на своїх офіційних веб-сайтах, а також вільний доступ до такої інформації громадськості; 3) реєстрацію, розгляд та врахування пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні; 4) проведення громадських слухань щодо проектів містобудівної документації на місцевому рівні; 5) узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію; 6) оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні.
Такі ж вимоги містить пункт 3 Порядку №555.
З аналізу вказаних правових норм у їх сукупності слідує, що будь-яка містобудівна документація повинна розроблятися саме в інтересах мешканців територіальної громади. Чинним законодавством України передбачено право будь-якого зацікавленого члена громади зареєструватись і брати участь в громадських слуханнях. Як правило, зацікавленість полягає в тому, що рішення, яке приймається, певним чином може вплинути на права і інтереси особи, покращити або погіршити її становище.
Громадські слухання є формою діалогу між мешканцями села (міста), відповідною територіальною громадою та депутатами відповідної ради, посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких члени територіальної громади можуть вносити пропозиції щодо питань місцевого значення.
Громадські слухання містобудівної документації на місцевому рівні відбуваються шляхом: оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні; надання особам, яка мають право на подання пропозицій до проектів містобудівної документації на місцевому рівні, строку для подання таких пропозицій; безпосереднім поданням пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування; утворення погоджувальної комісії у разі необхідності та, відповідно, оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації.
При цьому, відповідно до пункту 4 Порядку №555 оприлюднення розроблених в установленому законодавством порядку проектів містобудівної документації здійснюється не пізніш,  як у місячний строк з дня їх подання розробником до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради шляхом розміщення матеріалів (планшетів, макетів) у визначеному органом місцевого самоврядування місці та інформування громадян через розповсюдження брошур і повідомлень, засоби масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення інформації на офіційному веб-сайті замовника містобудівної документації.
Зміст наведеної норми свідчить про те, що законодавством визначено два способи оприлюднення проектів містобудівної документації, які не є взаємовиключними, а саме: 1) через засоби масової інформації, що поширюються на відповідній території; 2) шляхом розміщення інформації на офіційному веб-сайті замовника містобудівної документації.
Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, яка викладена у постанові від 09 лютого 2023 року у справі №320/10895/21.
Суд першої інстанції виходив з того, що дозвіл на уточнення положення Генерального плану смт. Брюховичі (Детальний план території в районі вулиці Львівська, 12 в смт. Брюховичі) розроблений на замовлення Брюховицької селищної ради згідно з рішенням №1104 від 09.07.2018, яке разом із повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості до проекту містобудівної документації Детальний план території в районі АДРЕСА_1 та спірним рішенням Брюховицької селищної ради №2263 «Про затвердження детального плану території в районі вулиці Львівська, 12 в смт. Брюховичі» було розміщено на офіційному веб-сайті Брюховицької селищної ради. В підтвердження покликається на показання свідка ОСОБА_3 , архітектор та член комісії виконкому Брюховицької селищної ради, що підтвердила в судовому засіданні 08.11.2022 вищенаведене.
На думку апеляційного суду показання свідка ОСОБА_3 не спростовують доводи позивача щодо не оприлюднення Брюховицькою селищною радою рішення щодо розроблення проекту детального плану території, інформації про громадські слухання, а також спірного рішення про затвердження детального плану території.
Наведене не є достатнім доказом дотримання місцевою радою вимог Порядку №555. Належним доказом про розміщення на офіційному веб-сайті повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості до проекту містобудівної документації могли б вважатися скрін-шоти, роздруківки з вказаного веб-сайту. Однак Брюховицькою селищною радою ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не було надано таких доказів.
Більше того, показання свідка ОСОБА_3 , яка є архітектором та членом комісії виконкому Брюховицької селищної ради, не може бути достатнім доказом, зважаючи на відносини підпорядкування та залежності від Львівської міської ради.
Оскільки апеляційним судом не здобуто доказів оприлюднення інформації про громадські слухання, Брюховицькою селищною радою в порушення вимог Закону №3038-VI та Порядку №555 не було належним чином забезпечено проведення громадського обговорення детального плану території.
Разом з тим, слід звернути увагу на пункт 8 порядку №555, згідно якого перебіг громадських слухань та подані пропозиції (зауваження) оформляються протоколом, який підписується головуючим. Файл аудіо- та/або  відеофіксації  перебігу  громадських  слухань додається до протоколу. Відсутність пропозицій і зауважень громадськості фіксується у протоколі громадських слухань.
До матеріалів справи долучено Акт про відсутність пропозицій та зауважень громадськості по громадському обговоренню детального плану території в районі АДРЕСА_1 від 16.05.2019, складений комісією виконкому Брюховицької селищної ради (т.2, а.с. 5).
На думку колегії суддів, вказаний акт не є належним підтвердженням, що громадські обговорення проводилися та будь-які зауваження не надходили, оскільки, як вже зазначалось, відсутність пропозицій і зауважень громадськості фіксується саме у протоколі громадських слухань.
Отже, за відсутності протоколу немає можливості стверджувати про дійсне проведення громадських слухань.
Як зазначає Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, яка викладена у постанові від 11 серпня 2020 року у справі №187/687/16-а, усі мешканці територіальних громад повинні бути поінформовані про проведення громадського обговорення. Інформування мешканців територіальних громад може вчинятися різними способами (наприклад, через засоби масової інформації: телебачення, радіо; надіслання через пошту особистих листів; використання електронної пошти та ін.). Таке поінформування мешканців територіальних громад про громадські обговорення може бути підтверджено в судовому порядку. Натомість, матеріали справи не містять будь-якого документального підтвердження про інформування мешканців територіальних громад про громадське обговорення зазначеного питання.
У випадку, якщо порушуються права територіальних громад, то будь-який з членів таких громад має право оскаржити відповідну дію чи рішення суб`єкта владних повноважень у суді, оскільки порушення прав місцевого самоврядування неминуче призводить до порушення прав кожного жителя відповідного муніципального утворення.
Таким чином, у зв`язку із порушенням процедури проведення громадських слухань з питань обговорення проекту детального плану території, оскаржуваним рішенням були порушені права жителів територіальної громади смт. Брюховичі на ознайомлення з розробленим проектом детального плану території, на подачу пропозицій до цього проекту та не враховано громадські інтереси, які мали б бути враховані під час проведення громадських слухань, а тому рішення 71 сесії VII скликання Брюховицької селищної ради від 23.11.2020 №2263 «Про затвердження детального плану території в районі вулиці Львівська, 12 в смт. Брюховичі» не відповідає критеріям правомірності, які визначені частиною 2 статті 2 КАС України та підлягає скасуванню.
Стосовно позовної вимоги зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області внести зміни до Державного земельного кадастру та Поземельної книги в частині цільового призначення та виду використання земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер 4610166300:08:003:1562, де визначити цільове призначення земельної ділянки - 03.15 “Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови”, та вид використання – “Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови”.
Згідно пункту 2 оскаржуваного рішення, надано згоду ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Горобина» (ЄДРПОУ 31216166) на зміну виду використання земельної ділянки площею 0,5038 га кадастровий номер 4610166300:08:003:1562, яка надавалась для розміщення та обслуговування кафе «Горобина» та інших тимчасових споруд (Код КВІДПЗ 03.15) на вид використання для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (Код КВПІДЗ 02.10).
Тобто, на підставі оскаржуваного рішення було внесено зміни до Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку. Враховуючи, що такі зміни були проведені на підставі протиправного рішення, існує необхідність відновлення відомостей у Державному земельному кадастрі.
Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України “Про Державний земельний кадастр” (далі – Закон №3613-VI, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки, зокрема, цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель).
Відповідно до статті 24 Закону № 3613-VI державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.
Згідно статті 25 вказаного Закону, Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку:а) кадастровий номер; б) площа;в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця);  г) склад угідь; ґ) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); д) нормативна грошова оцінка; е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки;ж) кадастровий план земельної ділянки; з) дата державної реєстрації земельної ділянки; и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей;  і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; ї) дані про бонітування ґрунтів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 затверджено “Порядок ведення Державного земельного кадастру” (далі – Порядок №1051).
Відповідно до пунктів 49, 50 вказаного Порядку, Поземельна книга ведеться за формою згідно з додатком 8 під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об`єднання, а також відновлення їх меж) відповідно до пунктів 107-137 цього Порядку.
Поземельна книга в електронній (цифровій) формі відкривається шляхом її формування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру з використанням даних електронного документа.
Поземельна книга в електронній (цифровій) формі засвідчується кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора. Не завірені кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора записи у Поземельній книзі в електронній (цифровій) формі вважаються недійсними.  Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки.   Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки.
Відповідно до пункту 60 Порядку №1051, запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.
Відповідно до пункту 61 Порядку №1051, скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів/ініціала власного імені Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги.
Враховуючи, що до  Державного земельного кадастру були внесені відомості про цільове призначення та вид використання земельної ділянки на підставі протиправного рішення місцевої ради, належним способом захисту в даному випадку буде відновлення відповідних відомостей в Державному земельному кадастрі, що були наявні до внесення змін.
Оскільки до внесення змін земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 4610166300:08:003:1562  мала вид використання для розміщення та обслуговування кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та інших тимчасових споруд (Код КВІДПЗ 03.15), саме такі відомості підлягають поновленню.
Друга позовна вимога є похідною від першою та відповідно також підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом встановлено порушення оскаржуваним рішенням критеріїв правомірності, визначених частиною 2 статті 2 КАС України, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, а тому дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для відмови в задоволенні позову.
За таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року в справі №380/15810/21- скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення 71 сесії VII скликання Брюховицької селищної ради від 23.11.2020  №2263 «Про затвердження детального плану території в районі АДРЕСА_1 ».
Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області внести зміни до Державного земельного кадастру та Поземельної книги в частині цільового призначення та виду використання земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер 4610166300:08:003:1562, де визначити цільове призначення земельної ділянки - 03.15 “Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови”, та вид використання – “Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови ”.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. Я. Качмар  	
Повне судове рішення складено 11 травня 2023 року