Номер провадження: 33/813/842/23
Номер справи місцевого суду: 523/4990/23 
Головуючий у першій інстанції Лупенко А. В. 
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря – Зєйналової А.Ф.к., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
встановив:

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року накладено на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000 гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, із стягненням судового збору у розмірі 536,80 грн.
З вказаної постанови вбачається, що 19.02.2023 року ОСОБА_1 , приблизно о 23 год. 30 хв., по вул. Семена Палія, 64 в м. Одеса, керував автомобілем марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява промова), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:
1)ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Коли працівники поліції запропонували пройти огляд за допомогою приладу Драгер або проїхати до медичного закладу, ОСОБА_1 сів до транспортного засобу поліцейських, щоб вони його відвезли до медичного закладу. Однак працівники поліції почали тиснути на ОСОБА_1 , і він погодився підписати все, що вони скажуть;
2)судом першої інстанції не було звернуто уваги, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду водія на стан сп`яніння;
3)працівниками поліції порушено право на отримання правової допомоги;
4)суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , чим було порушено його права;
5)працівники поліції наполягали щоб ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, пояснюючи це тим, що у суду будуть відсутні дані щодо його стану, таким чином буде відсутній доказ щодо правопорушення; 
6)суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що у ОСОБА_1 відсутнє водійське посвідчення.
Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити.
24 травня 2023 року в судовому засіданні, під час відкладення слухання справи на 14 червня 2023 року на 11:00 год., був присутній представник ОСОБА_1 – адвокат Андрєйченко О.Р. 
Заяв, клопотань від ОСОБА_1 , адвоката Андрєйченко О.Р. на адресу Одеського апеляційного суду не надходило.
Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності  ОСОБА_1 та його адвоката Андрєйченко О.Р.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.
Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:
-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №358290 від 19 лютого 2023 року з якого вбачається, що 19 лютого 2023 року о 23:30 год. в м. Одеса по вул. С. Палія, буд. 64, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява промова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки відмовився та проходити медичний огляд у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на ПВР 475685, 475773, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху;
-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 19.02.2023 року було направлено до КНП «ООМЦПЗ» ООР, однак останній відмовився від медичного огляду;
-відеозапис з відеореєстратора, який було приєднано до матеріалів справи та з якого вбачається, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . У працівників поліції під час розмови із ОСОБА_1 виникла підозра, що останній знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, тому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або проїхати до медичного закладу. ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що продувати технічний пристрій «Драгер» він не хоче. Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також наслідки, які можуть настати. Після тривалої розмови ОСОБА_1 погодився поїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 сів до патрульного автомобіля та поїхав із співробітниками поліції до медичного закладу. В процесі того, як вони їхали зав`язалася розмова, в ході якої ОСОБА_1 не захотів їхати до медичного закладу. Працівникам поліції повідомив, нехай складають протокол, суд потім все вирішить. Працівники поліції склали відносно ОСОБА_1 адміністративний протокол та роз`яснили йому його права. 
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України а Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться закладі охорони здоров`я.
Відповідно до п.3 наведеної Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота;  порушення координації рухів;  порушення мови;  виражене тремтіння пальців рук;  різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;  поведінка, що не відповідає обстановці.
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі послався на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Коли працівники поліції запропонували пройти огляд за допомогою приладу Драгер або проїхати до медичного закладу, ОСОБА_1 сів до транспортного засобу поліцейських, щоб вони його відвезли до медичного закладу. Однак працівники поліції почали тиснути на ОСОБА_1 , і він погодився підписати все, що вони скажуть, однак дані твердження апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Так, із наданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодився сісти до машини патрульних поліцейських та проїхати до медичного закладу після того, як на цьому настояла жінка, яка знаходилась у транспортному засобі під керуванням ОСОБА_1 . Потім, коли він їхав із поліцейськими до медичного закладу, у ОСОБА_2 з працівниками поліції виникла суперечка з приводу того що останній не дуже бажає їхати до медичного закладу. В ході бесіди працівники поліції попросили водія вирішити для себе самого, що він саме хоче. Тоді Стрельцов сказав, що їхати до медичного закладу він не бажає, продувати у «Драгер» також не буде. Сказав, що давайте, я вам напишу відмову, а суд потім нехай вирішує. 
Відеозапис віднесений ч. 1 ст. 251 КУпАП до джерел доказів. Отже, поліцейські, здійснюючи відеофіксацію правопорушення з відеореєстратора, дані про який внесені у протокол про адміністративне правопорушення, діяли відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» та положень КУпАП. 
Також з дослідженого відеозапису не вбачається будь-яких порушень працівниками поліції «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Водночас, відповідно до п. 1.4.5 «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів)», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року, однією із декількох цілей використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції є забезпечення об`єктивного розгляду справ уповноваженими органами шляхом створення додаткових належних доказів.
Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність відеозапису адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не надано. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи.
Крім того, вказуючи про порушення співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апелянт не надав до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейського до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги, як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Саме з підстав відмови  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і складено протокол про адміністративне правопорушенні з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України. 
Між тим, апеляційний суд доходить до переконання, що з відеозапису встановлено одночасну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.
Посилання ОСОБА_1 на те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, чим були порушені його права, на заслуговують на увагу з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
03.04.2023 року на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення слухання справи, у зв`язку із тим, що він проходить військову службу, однак ніяких доказів на підтвердження надано не було. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції не перевірено наявність у правопорушника спеціального права на керування транспортними засобами.
Під час апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції здійснено запит до компетентних органів і згідно відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (філія РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області) від 02.06.2023 року № 31/15-3384 в Єдиному державному реєстрі МВС інформація щодо видачі посвідчення водія громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня.
Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.
Тобто, постановляючи оскаржувану постанову в частині позбавлення особи, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, права керування транспортними засобами строк на один рік, судом не було перевірено, чи має така особа взагалі право керування транспортними засобами і чи видавалося їй відповідне посвідчення водія.
Не врахувавши, що ОСОБА_1 взагалі не мав і не має водійських прав, районний суд безпідставно застосував в якості міри адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 - позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Тому в частині передчасного позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Разом з тим апеляційний суд погоджується з висновком районного суду щодо наявності підстав для застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного штрафу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян – 17 000 грн. Таким чином, доводи апеляційної скарги правильність даного висновку районного суду не спростовують.
У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – скасувати в частині застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, в іншій частині постанову залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського 
апеляційного суду                                                        С.О. Погорєлова