ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року	Львів	Справа № 465/7976/22 пров. № А/857/2618/23	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Кузьмича С.М., Матковської З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 24.01.2023 року (ухвала прийнята у м. Львові судом у складі головуючого судді Величко О.В.) у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Тернопільської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0039/40300/22 від 01.12.2022,-

                                                 ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільської митниці Державної Митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0039/40300/22 від 01.12.2022 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України.
Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 24.01.2023 року передано адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Тернопільської митниці Державної Митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0039/40300/22 від 01.12.2022 року для розгляду за підсудністю до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.
Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права та є незаконною, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою справу направити на продовження розгляду.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.26 КАС України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено цим Кодексом; позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Апеляційним судом встановлено, що відповідно до поданої позовної заяви місцезнаходженням відповідача є наступна адреса: АДРЕСА_1 .
Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач у такому обґрунтовує підставу звернення саме до Франківського районного суду м. Львова, посилаючись на ч.1 ст.25 КАС України, відповідно до положень якої адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місце проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Позивачем та його представником до позовної заяви не долучено жодного доказу на підтвердження наявності у позивача ОСОБА_1 зареєстрованого місця проживання на території Франківського району м. Львова.
У зв`язку з прийняттям 7 лютого 2022 року Урядом постанови № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру».
Таким чином, документом, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час його формування, є витяг із реєстру територіальної громади, який видається органом реєстрації або центром надання адміністративних послуг у паперовій формі за зверненням особи, яка декларує/реєструє місце проживання (перебування), власника (співвласників) житла, законного представника (представника) особи або власника (співвласника) житла, уповноваженої особи житла, іпотекодержателя або довірчого власника (далі суб`єкт звернення).
Разом з тим, до матеріалів позовної заяви позивачем не надано витягу з реєстру територіальної громади про його зареєстроване місце проживання.
Апеляційний суд звертає увагу, що у даному випадку подання позивачем позову до Франківського районного суду м. Львова за правилами альтернативної підсудності без надання належних і допустимих доказів наявності у позивача зареєстрованого в порядку, визначеному чинним законодавством, зареєстрованого місця проживання (перебування) на території Франківського району м. Львова порушує вказану гарантію та унеможливлює прийняття судом, до якого звернувся позивач, правосудного рішення.
Згідно п.2 ч.1ст.29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для передачі справи за належною підсудністю.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України,  колегія   суддів,-

                                                  ПОСТАНОВИЛА:          

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 24.01.2023 року у справі №465/7976/22 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок, строки та підстави подання касаційної скарги на рішення суду апеляційної інстанції визначено ст. ст. 328-331 КАС України. 

Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	З. М. Матковська