Ухвала                                      
12 квітня 2023 року
м. Київ
справа № 521/13158/19
провадження № 61-5074ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу Одеської міської ради на постанову Одеського апеляційного суду від 06 березня 2023 року у справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, юридичний департамент Одеської міської ради, державний реєстратор управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Поляков Максим Олександрович, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Левчук Ольга Сергіївна, про скасування реєстрації декларації, скасування права власності та знесення об`єкта самочинного будівництва, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання права власності,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2019 року Одеська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (далі - УДАБК Одеської міської ради), юридичний департамент Одеської міської ради, державний реєстратор управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Поляков М. О. (далі - державний реєстратор Поляков М. О.), приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Левчук О. С. (далі - приватний нотаріус Левчук О. С.), в якому просила суд: 
- скасувати реєстрацію Декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція частини нежитлових приміщень без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані з виділом в окрему одиницю за адресою: АДРЕСА_1 » від 06 листопада 2017 року;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 грудня 2017 року;
- визнати договір купівлі-продажу від 04 вересня 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Левчук О. С., яким ОСОБА_1 здійснив відчуження ОСОБА_2 28/100 частин нежитлового приміщення, загальною площею 195,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , недійсним;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 
від 04 вересня 2019 року;
- зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 шляхом знесення самочинно збудованого нежитлового приміщення, загальною площею 195,5 кв. м.
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання права власності, в якому просила суд: визнати за нею право власності на 28/100 частин від 195,5 кв. м., згідно з довідкою про розрахунок часток (технічного паспорту), виданою ТОВ «Нове БТІ» 19 серпня 2019 року та складаються з: приміщення № 5 - санвузол, площею 2 кв. м.; приміщення № 6 - основна, площею 50,3 кв. м.; приміщення № 7 - підсобне, площею 2,5 кв. м.; загальною площею 54,8 кв. м., розташованих за адресою: АДРЕСА_2 .
 
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2019 року 
у задоволенні позову Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування реєстрації декларації, скасування права власності та знесення об`єкта самочинного будівництва відмовлено.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності відмовлено.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 06 березня 2023 року апеляційну скаргу Одеської міської ради задоволено частково.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2019 року скасовано.
Прийнято постанову.
Позов Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: УДАБК Одеської міської ради, юридичний департамент Одеської міської ради, державний реєстратор Поляков М. О., приватний нотаріус Левчук О. С., про скасування реєстрації декларації, скасування права власності та знесення об`єкта самочинного будівництва задоволено частково.
Скасовано реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція частини нежитлових приміщень без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані з виділом в окрему одиницю за адресою АДРЕСА_1 від 06 листопада 
2017 року, серія та номер: ОД 141173102099.
Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розміру) від 06 грудня 2017 року (індексний номер рішення 38549069).
Визнано договір купівлі-продажу від 04 вересня 2019 року (серія та номер 1881), посвідчений приватним нотаріусом Левчук О. С., укладений між 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на 28/100 частин нежитлового приміщення, загальною площею 195,5 кв.м., що знаходиться за адресою: 
АДРЕСА_1 - недійсним.
Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 вересня 2019 року (індексний номер рішення 48521440).
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у рівних частках на користь Одеської міської ради судовий збір у розмірі 11 526,00 грн. 
06 квітня 2023 року Одеська міська рада засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 06 березня 2023 року (касаційна скарга надійшла до суду 10 квітня 2023 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення в частині відмови у задоволенні вимог про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, ухвалити 
в цій частині нове рішення про задоволення позовної вимоги.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється 
з дня складення повного судового рішення. 
У постанові Одеського апеляційного суду зазначено, що повний текст постанови складено 06 березня 2023 року. 
Таким чином строк на касаційне оскарження відраховується з дня, наступного за днем складання повного тексту постанови, і останній тридцятий день на касаційне оскарження припадає на 05 квітня 2023 року (середа).
Заявник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 06 квітня 
2023 року, тобто з пропуском строку касаційного оскарження на один день.
Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
З документів, доданих до касаційної скарги, вбачається, що постанова Одеського апеляційного суду від 06 березня 2023 року отримана Одеською міською радою 09 березня 2023 року, тобто наявні підстави для поновлення строку  на  касаційне оскарження, однак Одеська міська рада не заявила клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Оскільки заявник не заявив клопотання про поновлення строку для подання касаційної скарги, касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання відповідного клопотання.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Одеської міської ради на постанову Одеського апеляційного суду від 06 березня 2023 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                Г. В. Коломієць