ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 березня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 804/488/16	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,     
за участю секретаря судового засідання Ліненко А.О. 
  
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року  
у адміністративній справі № 804/488/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

     Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2022 року задоволено адміністративний позов ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську МГУ ДФС від 21.10.2015 року №0000874602 та №0000864602, а також стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками  податків на користь ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 163 315,32 грн. 
          Зазначене рішення суду оскаржено в апеляційному порядку відповідачем по справі з підстав неврахування судом обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору та помилкового застосування до спірних правовідносин норм матеріального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року та ухвалити у справі інше рішення про відмову у задоволені вимог позивача у повному обсязі.
    Апеляційна скарга відповідача мотивована безпідставним неврахуванням судом першої інстанції доводів відповідача та доказово підтвердженого факту завищення позивачем у перевіряємий період суми податкового кредиту на 36 911 693 грн. внаслідок порушення положень: п. 198.1, п.198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України; п.7 розділу III, п.п.1 п. 4 Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість в частині відображення в податкових деклараціях з ПДВ за листопад, грудень 2014 року січень, березень, квітень 2015 року суми нереального придбання товарів (робіт, послуг) та суми податкового кредиту при відсутності права на це згідно з податковою накладною оформленою з порушення вимог ст.201 ПК України; а також п.201.6 ст.201 Податкового кодексу України, внаслідок відображення податкової накладної оформленої на нереальну поставку та складену з порушення вимог податкового законодавства в реєстрі отриманих податкових накладних, що  було встановлено за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського» (код за ЄДРПОУ 05393043) з питань правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за квітень 2015 року» та зафіксовано в Акті перевірки від 17.07.2015 №40/28-01-46-05393043, за висновками якого позивачем порушено п. 200.1, ст.200 ПК України в періоді, що охоплений перевіркою внаслідок: 
- завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту в листопаді 2014 року на суму 452 426 грн.,
- завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту в грудні 2014 року на суму 287 667 грн., 
- завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту за січень 2015 року на суму 2 892 903 грн., 
- завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту за березень 2015 року на суму 19 064 565 грн., 
- завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту за квітень 2015 року на суму 14 214 132 грн.,
  Крім того, на переконання апелянта, ПАТ «ДМКД» було порушено також вимоги абз. «б» п. 200.4 ст.200 Податкового кодексу України внаслідок чого було завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню в квітні 2015 року на 31 742 993 грн., а також абз. «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України внаслідок чого було завищено суму, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 7 498 419 грн., що у сукупності слугувало підставою після розгляду заперечень ПАТ «ДМК ім.Ф.Е. Дзержинського» на акт перевірки від 23.07.2015 №01/ВН-662 (вх. від 23.072015 № 3254/10) для винесення податкових повідомлень-рішень № 0000724602 від 04.08.2015 (форма В1) про зменшення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню в квітні 2015 року - 31 742 993 грн, та №0000734602 від 04.08.2015 (форма В4) про зменшення суми, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 7 498 419 грн., а за результатом оскарження цих ППР до МГУ ДФС Центральний офіс з ОВП, СДПІ у м. Дніпропетровську МГУ ДФС були винесені нові податкові повідомлення-рішення форми «В4» від 21.10.2015 №0000874602 про зменшення суми від`ємного значення податку на додану вартість на 4 498 648 грн., та №0000864602 форми «В1» про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на 4 259 360 грн. із застосуванням     штрафної (фінансової) санкції     у     сумі     2129689     грн.
       Тобто, апелянт вважає, що усі заперечення позивача проти викладених в Акті перевірки порушень податкового законодавства було об`єктивно перевірено в адміністративному порядку та враховано, але разом позивачем ні при оскарженні в адміністративному порядку, ні в судовому порядку позивачем по цій справі так і не спростовано встановлені в ході проведення перевірки обставини того, що його взаємовідносини з усіма переліченими в Акті перевірки контрагентами не були обумовлені економічними причинами (цілями ділового характеру), а самі контрагенти позивача не мали можливості реально здійснити обговорені під час перевірки операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, а також відсутності необхідних умов для досягнення результатів відповідної економічної діяльності у зв`язку з відсутністю персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, придбаного по ланцюгу товару що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному у документах обліку і т.д. 
Апелянт наголошує на тому, що суд першої інстанції не врахував долучені до матеріалів справи докази неможливості реального виконання позивачем господарських операцій з названими вище контрагентами, якими також підтверджено невірне та неповне заповнення документів, невідповідність реального часу здійснення операції фактично зафіксованому в документах, відсутність достатньої кількості працівників, основних засобів, відсутність за місцезнаходженням, анулювання свідоцтва платника ПДВ  та тощо, що у сукупності підтверджує порушення ПАТ «ДМК ім.Дзержинського» податкового законодавства. 
На переконання апелянта зібрані та долучені до матеріалів справи докази також свідчать про те, що надані позивачем для перевірки паперові носії за формою первинних документів та наведені в них відомості не відповідають фактичним обставинам, і відповідно, не можуть бути підставою для відображення в податковому обліку, оскільки вони складені на підставі нереально здійснених операцій, тому позивач не має права на відображення в податковому обліку наслідків таких операцій.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на безпідставність доводів апеляційної скарги контролюючого органу, а оскаржуване рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу відповідача – залишити без задоволення. 
В обґрунтування наведених у відзиві на апеляційну скаргу доводів, позивач наголошує на тому, що апелянтом не зазначено, які саме конкретні норми матеріального права порушено судом першої інстанції при ухвалені судового рішення, також як і не зазначено, в чому саме полягає таке порушення, яка норма матеріального права була порушена судом, у чому саме полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права, а твердження апелянта про те, що судом першої інстанції не здійснено оцінку наданим відповідачем доказам (зокрема роздруківкам податкової інформації) - не відповідають дійсності, оскільки у оскаржуваному відповідачем судовому рішенні повно наведено висновки суду щодо юридичної оцінки наданих відповідачем доказів, в тому числі і викладеним в акті перевірки №40/28-01-46-05393043 від 17.07.2015 року висновкам, які ґрунтуються виключно на податковій інформації відносно контрагентів ПАТ «ДМК», а не на аналізі суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді.
Одночасно, позивач акцентує увагу на тому, що всі доводи відповідача стосовно безпідставного документального оформлення нереальних господарських операцій обґрунтовуються податковим органом тим, що у контрагентів-постачальників позивача відсутня матеріально-технічна база для ведення фінансово-господарської діяльності, відсутні власні чи орендовані основні засоби, виробництва, незначна кількість працівників або відсутність можливості встановити їх наявність, але усі ці доводи як і висновки акту перевірки №40/28-01-46-05393043 від 17.07.2015 року базуються тільки на зібраній податковій інформації, а не на дослідженні суті господарських операцій на підставі наданих до перевірки первинних документів, саме тому суд першої інстанції і зазначив, що отримання податковим органом податкової інформації, в якій викладені висновки про вчинення контрагентами платника податків нікчемного правочинну або відображення у звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов`язку із самостійного встановлення та доведення факту вчинення платником податків порушення закону, оскільки зібрана податкова інформація щодо контрагента не має преюдиціального значення та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджує обставини фактичної діяльності, а лише є підставою для більш ретельної перевірки.
В свою чергу позивач вважає, що наданими ним договорами підряду та поставки, накладними, актами здачі-приймання робіт, актами приймання-передання матеріальних цінностей, товарно-транспортними накладними на перевезення, оборотно-сальдовими відомостями, банківськими виписками, до яких немає зауважень щодо їх оформлення, достовірності – повністю підтверджена реальність господарських операцій. Наголошує, що правильності не врахування судом першої інстанції доводів контролюючого органу щодо неспроможності контрагентів позивача виконати роботи чи поставити товар на адресу позивача з огляду на те, що такі висновки не підтверджені відповідними доказами, зокрема, актами перевірки або зустрічної звірки, а посилання відповідача на відсутність чи недостатність матеріально-технічної бази у контрагентів-постачальників позивача є поверхневими та не підтвердженими належними доказами.
Тобто, на переконання позивача, контролюючим органом не було наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, тому висновок суду першої інстанції про недоведеність контролюючим органом не неправдивості, недостовірності або суперечливості відомостей, що містяться у первинних документах позивача, а також про наявність у позивача передбачених податковим законодавством підстав для отримання податкової вигоди – правильними, і узгоджуються із сталою правовою позицією Верховного Суду щодо оцінки податкової інформації в якості доказів, висловленою у подібних спорах, зокрема, у постановах Верховного Суду: від 14.12.2022, у справі № 640/18058/19, від 26.06.2018 у справі №К/9901/27855/18, від 19.06.2018 у справі №К/9901/3749/18, від 27.03.2018 у справі № 816/809/17, від 08.12.2022 у справі № 821/2820/15-а, а також з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58).
З приводу доводів апелянта про надання ним доказів, якими доведено нереальність господарських операцій ПАТ «ДМК в розрізі контрагентів, позивач зазначає, що  відповідач не зазначив жодного конкретного доказу, які підтверджують такі твердження. При цьому, позивач підсумувавши наведені ним детальні по кожному своєму контрагенту аргументи на спростування доводів апеляційної скарги позивача, позивач наголосив, що відповідачем не доведено наявності обставин, що свідчать про оформлення позивачем господарських операцій саме з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди, посилання на докази, що свідчать про існування цих обставин у Акті № 40 відсутні, і до суду таких доказів не надано.
На переконання позивача, за умови не встановлення контролюючим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання позивачем незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Спираючись на положення ч.2 ст.77 КАСУ позивач наголошує, що відповідачам ні під час здійснення перевірки ні в суді не наведено переконливих зауважень щодо руху активів у процесі здійснення позивачем спірних господарських операції, при цьому, контролюючим органом зареєстровано в ЄРПН виставлені контрагентами податкові накладні, на підставі чого дані податкові накладні позивачем були правомірно включені до складу податкового кредиту.  Позивач підкреслює, що контролюючий орган в акті перевірки не заперечує факт придбання позивачем товарів (робіт/послуг) у своїх контрагентів по спірним операціям та їх подальше використання позивачем у власній господарській діяльності, а лише оспорює достовірність інформації в документах щодо їх постачальників, хоча у то й же час ні в акті перевірки, ні у заявах по суті, ні в апеляційній скарзі відповідачем не зазначалося будь-яких зауважень щодо форми та змісту оформлення первинних документів, не вказувалось про виявлення будь-яких дефектів, підроблень, суперечностей, неповноти у наданих первинних документах.  Відповідачем також не спростовано того факту, що усі господарські операції із контрагентами по закупівлі сировини та інших матеріальних цінностей, і закупівлі послуг з виконання підрядних робіт були вчинені саме для забезпечення власної виробничої діяльності та виконання поточних виробничих завдань позивачем у перевірясмому періоду. Позивач також вважає, що в основу висновків про нереальність господарських операцій не можуть бути покладені співставлення задекларованих іншими платниками податків операцій, показників, податкових зобов`язань, оскільки такий спосіб перевірки показників податкового обліку платника податків не передбачено податковим законодавством. Виходячи з того, що в матеріалах справи відсутні докази стосовно того, що у позивача були обґрунтовані підстави сумніватись у достовірності відомостей в первинних документах щодо контрагентів-постачальників, і доказів протиправної діяльності контрагентів позивача, дефектів їх податкової правосуб`єктності як на момент укладення договорів, так і на момент вчинення спірних господарських операцій та загальновідомість цих обставин, чи про обізнаність позивача про ці обставини, відповідачем не надано, а також з огляду на те, що апелянтом не заперечується і не спростовано того факту, що згідно відомостей наявних в ЄДРПОУ контрагенти позивача на момент здійснення господарських правовідносин із позивачем: були зареєстровані в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як юридичні особи; перебували на обліку в податковому органі та були податниками ПДВ; відповідно до видів їх господарської діяльності за КВЕД мали змогу передавати у власність товарні цінності позивачу, виконувати на його користь роботи, що не суперечили положенням чинного законодавства ті відповідає загальній практиці – позивач вважає, що податкові накладні за своєю формою та змістом відповідають вимогам ст.9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно до ст. 201 ПК України зареєстровані в ЄРПН, тому не підлягають підтвердженню додатковими документами. 
Отже, за наведених вище обставин позивач вважає, що подання ним до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, є підтвердженням  правомірності отримання ним податкової вигоди, а податковим органом не доведено неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах, також як і не встановлено безумовними та однозначно розтлумаченими доказами недобросовісність позивача як платника податків, також як і не спростовано реальність виконання позивачем господарських операцій.
В судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апелянта в повному обсязі наголошуючи на тому, що в ході проведення перевірки серед постачальників позивача встановлені суб`єкти господарювання, які здійснювали операції, що не обумовлені економічними причинами (цілями ділового характеру). Описуючи нереальність господарських операцій з кожним контрагентом позивача, апелянт наголошує, що перевіркою не підтверджено факт постачання позивачу, надання йому послуг, виконання робіт з боку TOB «НВО «Укпромекологія», ТОВ «Укрспецконструкція», ТОВ ВКФ «Дніпроремонт-АГ», ТОВ ІВБП «Оргхімпром», ПП «Пролм-Партнер», ТОВ «Міжнародна Інформаційна агенція», ТОВ «Альт груп», ТОВ «Інтерконструкція», ТОВ «НВО «Альфа-Дніпро», ТОВ «Укрспецмеханмонтаж», ПП «ВСК», ТОВ «Укр Алекс Сервіс», ТОВ «ПП «МСР-2», ТОВ «Фаркон», ТОВ «Тандем Торг ТК» ні первинними документами ні податковою інформацією. Оскільки позивач повинен був враховувати у податковому обліку тільки витрати на оплату придбаних у контрагентів товарів/робіт/послуг, апелянт вказуючи на пряму взаємозалежність правильності формування позивачем сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість та сум від`ємного значення податку на додану вартість від підтвердження проведених господарських операцій саме з вказаними контрагентами і належного їх оформлення первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції. Вважає, що суд першої інстанції не врахував наявних в матеріалах справи доказів, внаслідок чого безпідставно задовольнив вимоги позивача у цій справі, що просить врахувати суд апеляційної інстанції.
Представник позивача за викликом суду неодноразово не з`являвся, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в тому числі 16.03.2023 у призначеному проведенням в режимі відеоконференції судового засідання, представник позивача участі не прийняв вказуючи на свою зайнятість у розгляді іншої справи, та просив здійснити розгляд справи без участі представника позивача, у зв`язку з чим колегія суддів не встановила підстав для відкладення судового засідання та визнала за можливе здійснити перегляд рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою відповідача за відсутності представника ПАТ     «ДМК». 
Заслухавши пояснення представника апелянта в судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність застосування до спірних правовідносин норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про обгрунтованність доводів апеляційної скарги відповідача та наявність правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції, з прийнятим у справі іншого рішення про відмову у задоволенні вимог позивача у повному обсязі, виходячи з нижченаведеного.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскаржувані у цій справі податкові повідомлення-рішення: № 0000874602 від 21.10.2015 року про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 4498648,00 грн. та № 0000864602 від 21.10.2015 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 4259360,00 грн. із застосуванням штрафної (фінансової) санкції у сумі 2129680,00 грн. - були прийняті СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС на підставі рішення Міжрегіонального головного управління ДФС -  Центрального офісу з  обслуговування великих платників про результати розгляду скарги №23117/10/28-10-10-4-33 від 15.10.2015 року, яким за результатом розгляду скарги позивача було скасовано податкове повідомлення-рішення №0000734602 від 04.08.2015 року в частині 299977,11 грн. та податкове повідомлення-рішення №0000724602 від 04.08.2015 р. в частині основного платежу в розмірі 27483633,41 грн. та в частині штрафної (фінансової) санкції в розмірі 13741817,00 грн. Разом з тим, вже за скаргою позивача до Державної фіскальної служби України №01/1285 від 29.10.2015 року, рішенням Державною фіскальною службою України «про результати розгляду скарги №27298/6/99-99-10-01-04-25 від 21.12.2015 року» податкові повідомлення-рішення №0000874602 від 21.10.2015 року та №0000864602 від 21.10.2015 року залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення.
Отже, підставою для винесення СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС 21.10.2015 року вказаних податкових повідомлень-рішень № 0000874602 та № 0000864602, які є предметом оскарження у цій справі позивача слугував Акт перевірки №40/28-01-46-05393043 від 17.07.2015 р., що був складений посадовими особами СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС за результатом проведеної на підставі наказу №46 від 26.06.2015 р. та направлення № 12/28-01-46 від 26.06.2015 р. документальної позапланової виїзної перевірки з питань правомірності нарахування ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Дзержинського (ПАТ «ДМК») бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за квітень 2015 року.
Зокрема, відповідно до висновків зазначеного Акту документальної позапланової виїзної перевірки №40/28-01-46-05393043 від 17.07.2015 р. встановлено порушення ПАТ «ДМК» вимог: 
           1) п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, ст.201 Податкового кодексу України, що призвело   до завищення суми податкового кредиту на 36911693,00 грн., в тому числі за: листопад 2014 р - 452426,00 грн., грудень 2014 р - 287667,00 грн., січень 2015 р - 2892903,00 грн., березень 2015 р. - 19064565,00 грн., квітень 2015 р - 14214132,00 грн.; 
           2) п.7 розділу III, пп.1 п.4 Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України №678 від 13.112013 р, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №2094/24626 11.12.2013 р  (з 01.01.2015 року Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України №966 від 23.09.2014 р зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.10.2014 р за №1267/26044), в частині відображення в податкових деклараціях з ПДВ листопад, грудень 2014 р, січень, березень, квітень  2015 р суми нереального придбання товарів (робіт, послуг) та суми податкового кредиту при  відсутності права на це згідно з податковою накладною оформленою з порушенням вимог ст.201 Податкового кодексу України; 
           3) п.201.6 ст.201 Податкового кодексу України, внаслідок відображення податкової накладної, оформленої на нереальну поставку та складеної з порушенням вимог податкового законодавства в реєстрі отриманих податкових накладних (чинного до 31.12.2014 року включно).
           4)  п.200.1 ст.200 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями, чинними у періоді, що охоплений перевіркою), а саме: завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту в листопаді 2014 р на суму 452426,00 грн.; завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту в грудні 2014 р на суму 287667,00 грн. завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту за січень 2015 р на суму 2892903,00 грн; завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту за березень 2015 р на суму 19064565,00 грн.; завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту за квітень 2015 р на суму 14214132,00  грн.
           5) абз."б" п.200.4 ст.200 розділу V ПК України, внаслідок чого завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню в квітні 2015 року на 31742993,00 грн., та абз."в" п.200.4 ст.200 розд.V ПК України, внаслідок чого завищено суму, що включається    до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 7498419,00 грн. (що також відображалося в Актах № 213, № 267, № 10).
Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції досліджуючи взаємовідносини позивача з його контрагентами, обґрунтовано спирався на положення пп.14.1.36. пп.14.1.181. п.14.1. ст.14, п.44.1 ст.44, підпунктів 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6. п.54.3 ст.54, ч.1 і ч.2 п.123.1 ст.123, п.185.1 ст.185, п.187.1. ст.187, п.198.1. п.198.2. абз.1 п.198.6. абз.2 п.198.6. ст.198, п.200.1. п.200.4. п.201.8. ст.200 Податкового кодексу України, ст.1 і п.5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» № 996-ІV від 16.07.1999 (далі – Закон №996), а також правильно визначився, що предметом перевірки по взаємовідносинам позивача з його контрагентами у спірній справі є періоди: листопада 2014 року, грудня 2014 року, січня 2015 року, березня 2015 року та квітня 2015 року.
Разом з тим, вирішуючи спір у цій справі суд першої інстанції узяв до уваги тільки наявність у позивача первинних документів, оформлених по спірним господарським операціям позивача з його контрагентами, які за твердженням суду безумовно підтверджують правомірність сформованих позивачем у спірний період сум податкових зобов`язань та податкового кредиту, а також виходив з відсутності підстав для перевірки охоплених Актом перевірки № 40/28-01-46-05393043 від 17.07.2015 року господарських взаємовідносин позивача з його контрагентами, які раніше вже перевірялися в судовому порядку за позовами ПАТ «ДМК».  
А саме, суд першої інстанції акцентував увагу на тому, при формування оскаржуваних у цій справі податкових повідомлень-рішень на підставі Акту перевірки № 40/28-01-46-05393043 від 17.07.2015 року, контролюючим органом було враховано результати попередніх перевірок, викладених в актах перевірки №213, №10, № 267, №84, №149, на підставі яких раніше виносилися податкові повідомлення-рішення, скасованих за позовами ПАТ «ДМК» відповідними рішеннями суду у справах №804/15036/15, №804/426/16, №804/10015/15 та №804/14965/15, і відповідно, за висновками суду першої інстанції, охоплені Актом перевірки № 40/28-01-46-05393043 від 17.07.2015 року господарські взаємовідносини, що раніше були перелічені в Актах перевірки №213, №10, №84, №149 в силу положень ч.4 ст.78 КАСУ не підлягають додатковому встановленню та доказуванню.
Зокрема, стосовно обставин по акту перевірки №267 на підставі якого Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів було винесено податкові повідомлення-рішення №0000414602 від 05.06.2015 року та №0000404602 від 05.06.2015 року, які постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2016 року у справі №804/15656/15 залишено в силі, а у задоволені позову ПАТ «ДМК» відмовлено, і постанова набрала законної сили 06.04.2017 року – суд першої інстанції узяв до уваги, що Актом № 267 охоплювувався податковий період взаємовідносин позивача з його контрагентами у період лютого 2015 року, який в свою чергу не увійшов до висновків акту перевірки № 40/28-01-46-05393043 від 17.07.2015 року та який не містять у собі посилань на встановлення фактів порушення у вказаному періоді, а тому не може бути врахований судом під час розгляду цієї справи.
Проте, взявши описані у попередньому абзаці обставини за основу у спірних правовідносинах по цій справі, суд першої інстанції належним чином не аналізував ні господарські взаємовідносини позивача з його контрагентами, зазначеними в Актах перевірок №213, № 267, №10, №84, №149, ні самі Акти перевірок та винесені на їх підставі податкові повідомлення-рішення, також як і не узяв до уваги фактичні обставини та порушення позивачем положень податкового законодавства, що були встановлені та зафіксовані контролюючим органом в Акті перевірки № 40/28-01-46-05393043 від 17.07.2015 року (а.с.25-65 т.1), який став підставою для винесення оскаржуваних у цій справі податкових повідомлень-рішень Спеціалізованої державної податкової інспекції     з     обслуговування     великих платників     у м.ДніпропетровськуМГУ     ДФС від 21.10.2015     року: форми «В4» №0000874602 (а.с.68) про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість за звітний період квітня 2015 року у розмірі – 4     498     648 грн      (по Декларації № 9101086646 від 20.05.2015 року), та форми «В1» №0000864602 (а.с.69 т.1) про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за звітний період квітня 2015 року у розмірі 4259360,00 грн. із застосуванням штрафної (фінансової) санкції у сумі 2129680,00 грн. (по Декларації № 9101086646 від 20.05.2015 року).  
У даному випадку, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що предметом перевірки згідно зафіксованих в п`ятьох Актах позапланових документальних перевірок за №213/28-01-46-2-05393043 від 21.04.2015 року (далі - акт №213), за №267/28-01-46-02-05393043 від 19.05.2015 року (далі - акт №267), №10/28-01-46-05393043 від 19.06.2015 року (далі - акт №10), №84/28-01-46-02-05393043 від 19.02.2015 року (далі - акт №84), №149/28-01-46-02-05393043 від 20.03.2015 року (далі - акт №149) висновків, які слугували підставою для винесення контролюючим органом податкових повідомлень-рішень, що саме і оскаржувалися раніше позивачем до суду у справах №804/15036/15, №804/426/16, №804/10015/15 та №804/14965/15 – були інші господарські операції позивача ніж ті, що є предметом перевірки у цій справі (яка розглядається) стосовно взаємовідносин позивача з його 15-ми контрагентами: TOB «НВО «УКРПРОМЕКОЛОГІЯ» (код ЄДРПОУ 31329313); ТОВ «УКРСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ» (код ЄДРПОУ 31992407); ТОВ ВКФ «ДНІПРОРЕМОНТ-АГ» (код ЄДРПОУ 31081074); ТОВ ІВБП «ОРГХІМПРОМ» (код ЄДРПОУ 20293659); ПП «ПРОМ-ПАРТНЕР» (код ЄДРПОУ 38422468); ТОВ «МІЖНАРОДНА ІНФОРМАЦІЙНА АГЕНЦІЯ» (код ЄДРПОУ 32070660); ТОВ «АЛЬТ ГРУП» (код ЄДРПОУ 38654514); ТОВ «ІНТЕРКОНСТРУКЦІЯ» (код ЄДРПОУ 37924070); ТОВ «НВО «АЛЬФА-ДНІПРО» (код ЄДРПОУ 35864460); ТОВ «УКРСПЕЦМЕХАНОМОНТАЖ» (код ЄДРПОУ 33857210); ПП «ВСК» (код ЄДРПОУ 21938806); ТОВ «УКР АЛЕКС СЕРВІС» (код ЄДРПОУ 35111971); ТОВ «ПП «МСР-2» (код ЄДРПОУ 34455395); ТОВ «ФАРКОН» (код ЄДРПОУ 34512002); ТОВ «ТАНДЕМ ТОРГ ТК» (код ЄДРПОУ 39069452), які раніше не досліджувалися та не перевірялися. А саме, судом першої інстанції не взято до уваги, що: 
1) на підставі висновків акту №213, складеного за результатом документальної позапланової виїзної перевірки питань правомірності нарахування ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е. Дзержинського» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за січень 2015 року, Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів було винесено податкові повідомлення-рішення №0000294602 від 08.05.2015 року про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 349359 грн. та №0000284602 від 08.05.2015 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 2635256 грн. із застосуванням штрафної (фінансової) санкції у сумі 1317628 грн., які дійсно скасовані за позовом ПАТ «ДМК» постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2017 року у справі №804/15036/15, що  набрала законної сили 18.01.2017 року.
Однак, адміністративний суд повинен був звернути  увагу на те, що оскаржувані у справі №804/15036/15 податкові повідомлення рішення були винесені за результатами встановленого контролюючим органом факту неправомірно сформованого позивачем податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Фаркон», TOB «ЗАВОД ПРОМИСЛОВИХ МАСТИЛ», TOB «Міжнародна інформаційна агенція», TOB «Укр Алекс Сервіс», ПП «Азовтехномет», TOB «MCP», і  серед перелічених контрагентів позивача у цій справі повторюються лише три контрагента зі справи №804/15036/15 (ТОВ «МІЖНАРОДНА ІНФОРМАЦІЙНА АГЕНЦІЯ», ТОВ «УКР АЛЕКС СЕРВІС», ТОВ «ФАРКОН») з якими господарські правовідносини у позивача відбувалися в інші періоди та за інших обставин, а саме: 
          - у справі  №804/15036/15 перевірялися взаємовідносини позивача з ТОВ «Фаркон» по поставці позивачу продукції в грудні 2014 року, і факт включення позивачем податкових накладних по взаємовідносинах з TOB «Фаркон» на суму 1 521 307,68 грн., в т.ч. ПДВ 253 551,28 грн., в той час, як у цій справі предметом перевірки були взаємовідносини позивача з ТОВ «Фаркон» по періодам січня 2015 року на суму ПДВ 885 985,06грн. та квітня 2015 року на суму ПДВ 1 370 980,14 грн. 
          - по взаємовідносинам позивача з TOB «Міжнародна інформаційна агенція», у справі  №804/15036/15 перевірялася правомірність включення податкового кредиту грудня 2014 виписаних TOB «МІА» податкових накладних стосовно поставленого позивачу у грудні 2014 року товару (термотрансфертна стрічка) на загальну суму 166 752,00 грн., в т.ч. ПДВ 27 792,00 грн., у той же час по цій справі предметом перевірки були взаємовідносини позивача з ТОВ «Міжнародна інформаційна агенція» стосовно поставки товару (бирка полімерна)  і включення до складу податкового кредиту квітня 2015 року по оформленим TOB «МІА»  податковим накладним на суму ПДВ 37 919,36 грн.
          - по взаємовідносинам позивача з ТОВ «УКР АЛЕКС СЕРВІС», у справі  №804/15036/15 перевірялася правомірність включення позивачем податкового кредиту грудня 2014 року на загальну суму 82 920,00 грн., в т.ч. ПДВ - 13 820,00 грн., у той же час по цій справі, перевірка була взаємовідносин позивача з вказаним контрагентам і включення позивачем до складу податкового кредиту по оформленим ТОВ «УКР АЛЕКС СЕРВІС» податковим накладним за листопад 2014 року на загальну суму 73 164,00 грн., в т.ч. ПДВ - 12 194,00 грн., та за квітень 2015 року на загальну суму 78 398,40 грн., в т.ч. ПДВ - 13 066,40 грн.
Відповідно до наведеного, обставини справи №804/15036/15 та Акту документальної позапланової виїзної перевірки №213, на які посилається суд першої інстанції у даному спірному випадку не мають жодного відношення до предмету проведеної на підставі наказу №46 від 26.06.2015 р. та направлення № 12/28-01-46 від 26.06.2015 р. документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за квітень 2015 року, також як і не має безпосереднього відношення до прийнятих на підставі акту перевірки №40/28-01-46-05393043 від 17.07.2015 року податкових повідомлень рішень № 0000874602 та № 0000864602, які є предметом оскарження у цій справі.
           2) Стосовно висновків акту №10, складеного за результатом документальної позапланової виїзної перевірки питань правомірності нарахування ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за березень 2015 року, на підставі яких Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС було винесено податкові повідомлення-рішення №0000624602 від 08.07.2015 року про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 4 345 479грн., та №0000614602 від 08.07.2015 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1 044 541 грн. із застосуванням штрафної (фінансової) санкції у сумі 522 270,50 грн., які скасовано постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.10.2017 року у справі №804/426/16, яка набрала законної сили 17.04.2018 року, колегія суддів також акцентує увагу на тому, що у справі №804/426/16 перевірявся факт неправомірно сформованого позивачем податкового кредиту по взаємовідносинам позивача з ПП «ВСК» (21938806), ТОВ «ПРОМБУДМОНТАЖ» (31197882), ТОВ «ІНТЕРКОНСТРУКЦ1Я» (37924070), ТОВ «УКРДОМНАБУД» (35903001), ТОВ «БАСТ ТРЕЙД» (37068499),  ТОВ «УКРСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ» (31992407), ТОВ «ТАНДЕМ ТОРГ ТК» (39069452), АСОЦІАЦІЯ «БК «СПЕЦМЕТАЛУРГМОНТАЖ» (32816042), ТОВ «ПП «МСР-2» (34455395), ТОВ ВКФ «ДНІПРОРЕМОНТ-АГ» (31081074), ТОВ ІВБП «ОРГХ1МПРОМ» (20293659), ТОВ «УКРСПЕЦМЕХАНОМОНТАЖ» (33857210), ТОВ «НВО «УКРПРОМЕКОЛОГІЯ» (31329313), ТОВ «ДОНЕЦКЭНЕРГОРЕМОНТ» (30341775), ТОВ «ФАРКОН» (34512002), ТОВ «ЮГСЕРВІС-ПЛЮС» (39090826», ТОВ «БІЗНЕС-ПРОМ-КОМ» (38967749), ТОВ «ІНВЕСТ-М ІНЖИНІРИНГ» (38903458), ТОВ «ДОНБАС-ДНІПРОБУД ЛТД» (37603579), ТОВ «НВО СТАЛБМОНТАЖ-7» (34974328), ТОВ НВП «ПРОМЕКОЛОГІЯ» (31049140», ТОВ «ПР-ІНТЕРНЕШНЛ» (35832123), у той же час, із усіх перелічених 22-х контрагентів позивача (присутніх у справі  №804/426/16), у цій справі повторюються лише 10-ть контрагентів, але по іншим періодам взаємовідносин з позивачем і іншим сумам ПДВ по іншим податковим накладним, що включалися позивачем до складу податкового кредиту за звітний період квітня 2015 року, що у сукупності свідчить про відсутність правових підстав для врахування у даному спірному випадку постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.10.2017 року у справі №804/426/16.
3) По висновкам акту перевірки №84, складеного за результатом документальної позапланової виїзної перевірки питань правомірності нарахування ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за листопад 2014 року, на підставі якого Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів винесено податкові повідомлення-рішення №0000124602 від 05.03.2015 року яким зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість у розмірі 1 025 064 грн. та №0000114602 від 05.03.2015 року яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 34 455 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 17 227,50 грн. – судова колегія звертає увагу, що в судовому порядку по справі №804/10015/15 перевірявся факт неправомірно сформованого позивачем податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Альтсервіс», ТОВ «Кліпта Україна», ТОВ «Дарнок», ТОВ «ТБМ-Строймонтаж», але ж перелічені контрагенти позивача у спірних правовідносинах по даній справі не перевірялися взагалі, тому постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.10.2015 року у справі №804/10015/15, що набрала законної сили 31.08.2016 року – до даної справи не має відношення та не повинна братися до уваги взагалі.
4) Відносно висновків акту №149, складеного за результатом документальної позапланової виїзної перевірки питань правомірності нарахування ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за грудень 2014 року, на підставі яких Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів винесено податкові повідомлення-рішення №0000174602 від 07.04.2015 року про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2 330 647 грн. та №0000164602 від 07.04.2015 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 4349658 грн. із застосуванням штрафної (фінансової) санкції у сумі 2174829 грн., які були скасовані постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2017 року у справі №804/14965/15, що набрала законної сили 12.12.2017 року – колегія суддів також наголошує, що перевірені в судовому порядку у справі №804/14965/15 взаємовідносини позивача з його контрагентами Компанією «SIEMENS VAI METALS TECHNOLOGIES GMBH», ТОВ «БІМЕТ», ПП «Азовтехномет», ТОВ «Торговий Будинок «Машресурси», TOB «Донбас-Дніпробуд ЛТД», ТОВ «ТК «Дон-Поставка», ТОВ «СЛАВМЕЛ ЛТД», TOB «ІНВЕНТ ГРУП», також як і сформований позивачем податковий кредит по взаємовідносинам з переліченими контрагентами позивача, до спірних у цій справі правовідносин не мають ніякого відношення, і відповідно, вказана постанова суду у справі  №804/14965/15 не повинна братися до уваги у цій справі.
5) щодо висновків акту №267, складеного за результатом документальної позапланової виїзної перевірки питань правомірності нарахування ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за лютий 2015 року, на підставі яких Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів було винесено податкові повідомлення-рішення №0000414602 від 05.06.2015 року про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 349 855 грн. та №0000404602 від 05.06.2015 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість     у розмірі 750 281 грн. із застосуванням штрафної (фінансової) санкції у розмірі 375 140,50 грн. – колегія суддів підкреслює, що предметом перевірки були взаємовідносини позивача з  7-ма контрагентами (ТОВ «ІБП «Оргхімпром», ТОВ МНП «Ремавтоматика», ТОВ «ПП «МРС-2», ТОВ «Укрспецконструкція», ПП «Пром-Партнер», ТОВ «ОСОБА_5 Сервіс», ТОВ «Укрспецмеханомонтаж»), з яких у даних спірних правовідносинах під час проведеної на підставі наказу №46 від 26.06.2015 р. та направлення № 12/28-01-46 від 26.06.2015 р. документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за квітень 2015 року – повторно згадується лише 4-ри контрагента (ТОВ «Укрспецконструкція»,  ТОВ «ІБП «Оргхімпром», ТОВ «Укрспецмеханомонтаж» та ТОВ «ПП «МРС-2»), але також по іншим періодам взаємовідносин з позивачем і іншим сумам ПДВ, по іншим податковим накладним, що включалися позивачем до складу податкового кредиту за звітний період квітня 2015 року. Зазначені обставини у сукупності з тим, що у справі №804/15656/15 постановою  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2016 року у задоволені позову ПАТ «ДМК» про скасування податкових повідомлень-рішень №0000414602 від 05.06.2015 року та №0000404602 від 05.06.2015 року відмовлено,  колегія суддів визнає безпідставними висновки суду першої інстанції у цій частині, в тому числі і з приводу неможливості врахування акту перевірки №267, в якому обговорено питання правомірності нарахування ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за лютий 2015 року, який не був охоплений перевіркою контролюючого органу, проведеної на підставі наказу №46 від 26.06.2015 р. та направлення № 12/28-01-46 від 26.06.2015 р. з питань правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за квітень 2015 року.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів наголошує, що усі посилання суду першої інстанції на Акти перевірок №213, №10, №84, №149, №267 та на рішення суду у справах №804/15036/15, №804/426/16, №804/10015/15 та №804/14965/15, №804/15656/15 (як підставу задоволення вимог позивача) – є у даному спірному випадку безпідставними у зв`язку з відсутністю їх безпосередньої пов`язаності з оскаржуваними у цій справі позивачем податковими повідомленнями-рішеннями СДПІ з     обслуговування     великих платників     у м.Дніпропетровську МГУ     ДФС від 21.10.2015     року форми «В4» №0000874602 та форми «В1» №0000864602. 
Перевіряючи обґрунтованість висновків контролюючого органу стосовно порушення позивачем положень Податкового законодавства та правомірність зменшення контролюючим органом позивачу від`ємного значення суми податку на додану вартість за звітний період квітня 2015 року у розмірі 4     498     648 грн, і суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за звітний період квітня 2015 року у розмірі 4259360,00 грн. із застосуванням штрафної (фінансової) санкції у сумі 2129680,00 грн. – колегія суддів виходить з неповноти дослідження судом першої інстанції обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору у цій справі, оскільки при вирішенні спору по суті суд врахував лише факт наявності у позивача первинних документів, перелічивши їх по тексту судового рішення без їх належного аналізу та перевірки на предмет реальності господарських операцій постачання товарів та надання послуг/робіт позивачу саме зазначеними в цих первинних документах контрагентами, та без дослідження можливості реального здійснення вказаними контрагентами таких операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва/постачання товарів, виконання робіт або послуг, а також необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, господарської діяльності з урахуванням наявності у них персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, тощо.
На переконання колегії суддів зазначена  у попередньому абзаці неповнота дослідження судом першої інстанції фактичних обставин - є підставою для детального обговорення встановлених контролюючим органом під час перевірки та описаних в Акті перевірки № 40/28-01-46-05393043 від 17.07.2015 року взаємовідносини ПАТ «ДМК» у перевіряємий період з кожним із його п`ятнадцяти контрагентів, оскільки визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є їх реальність (первинна ознака), а наявність первинних документів є вже вторинною та похідною ознакою, тому будь-які документи (у т. ч. договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарських операцій. Якщо ж фактично господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть якщо наявні всі формальні реквізити у таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Отже, оскільки наявність належно оформлених первинних документів хоча і є обов`язковим, але не є основною ознакою господарської операції, а також виходячи з того, що правові наслідки створює саме господарська операція, а не первинні документи, апеляційний суд на відміну від суду першої інстанції не визнає достатнім у даному спірному випадку обмежуватися перерахуванням долучених позивачем до матеріалів адміністративної справи копій первинних документів, якими ПАТ «ДМК» та суд першої інстанції аргументують  реальності     переліченими в акті перевірки контрагентами. 
Дійсно, первинні документи є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, проте, для податкового обліку важливий лише фактичний рух капіталів, тобто, фактично здійснені господарські операції з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах і дані про які фіксуються в належним чином оформлених первинних документах.
За вказаних обставин, відповідності їх дійсному економічному змісту, з іншими обставинами, у тому числі і з  тими, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, інформацією щодо контрагентів по ланцюгу постачання, наявності/відсутності у контрагентів можливості і необхідних ресурсів для здійснення господарської діяльності в обсягах задекларованих показників, та тощо, оскільки сам факт наявності у позивача податкових, чи-то видаткових накладних, інших документів з посиланням на поставку товарів (послуг), виписаних від імені постачальників, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах.
Так, колегія суддів бере до уваги, що сам по собі факт укладення позивачем Договорів постачання з ТОВ «НВО «Укрпромекологія», ТОВ «УКРСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ», ТОВ «МІЖНАРОДНА ІНФОРМАЦІЙНА АГЕНЦІЯ», ТОВ «АЛЬТ ГРУП», ТОВ «НВО «АЛЬФА-ДНІПРО», ТОВ «ФАРКОН», ТОВ «ТАНДЕМ ТОРГ ТК», та Договорів підряду з ТОВ ВКФ «ДНІПРОРЕМОНТ-АГ», ТОВ ІВБП «ОРГХІМПРОМ», ПП «ПРОМ-ПАРТНЕР», ТОВ «ІНТЕРКОНСТРУКЦІЯ»; ТОВ «УКРСПЕЦМЕХАНОМОНТАЖ», ПП «ВСК», ТОВ «УКР АЛЕКС СЕРВІС», ТОВ «ПП «МСР-2», і взяття на себе вказаними учасниками правочинів господарських зобов`язань не означає автоматично реальності вчинення господарських операцій, а тому для правильного вирішення спору у цій справі апеляційний суд  вважаючи, що виконання господарських операцій за укладеними договорами поставок та надання послуг має бути самостійним предметом дослідження – звертає увагу на нижченаведене.
- По взаємовідносинам позивача у перевіряємий період з постачальниками продукції ТОВ «НВО «Укрпромекологія», ТОВ «УКРСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ», ТОВ «МІЖНАРОДНА ІНФОРМАЦІЙНА АГЕНЦІЯ», ТОВ «АЛЬТ ГРУП», ТОВ «НВО «АЛЬФА-ДНІПРО», ТОВ «ФАРКОН», ТОВ «ТАНДЕМ ТОРГ ТК»:
1). ТОВ НВО «Укрпромекологія» - позивачем до складу податкового кредиту було включено податкові накладні у січні 2015 року на суму ПДВ 146 150 грн. та у квітні 2015 року на суму ПДВ 509 161 грн. (№2 від 27.01.2015 року з розрахунком коригування №3 від 27.01.2015 року, №2 від 08.04.2015 року, №5 від 14.04.2015 року, №6 від 17.04.2015 року; №8 від 27.04.2015 року), спираючись на копії: укладеного 01.04.2015 року Договору №13-0715-02 та Специфікації до Договору (№19 від 11.12.2014 та №22  від 31.03.2015) про поставку продукції - феросплави на умовах DDP - склад Покупця, автотранспортом постачальника; сертифікати якості №27.2015-01 від 27.01.2015 року, №08.2015-04 від 08.04.2015 року, №14.2015-04 від 14.04.2015 року, №17-2015-04 від 17.04.2015 року, №27.2015-04 від 27.04.2015 року; прибуткові ордери за формою М-4 від 27.01.2015 року №466, від 08.04.2015 року №675, від 14.04.2015 року №697, від 17.04.2015 року №733, від 27.04.2015 року №791; рахунків-фактур №3 від 27.01.2015 року, №4 від 27.01.2015 року, №30 від 08.04.2015 року, №32 від 14.04.2015 року, №33 від 17.04.2015 року; №35 від 27.04.2015 року; видаткових накладних №1 від 27.01.2015 року, №2 від 27.01.2015 року (коригування), №28 від 08.04.2015 року; №30 від 14.04.2015 року; №32 від 17.04.2015 року; №34 від 27.04.2015 року; виписок з особового рахунку ПАТ «ДМК» про проведені платежі на користь TOB «НВО "УКРПРОМЕКОЛОГІЯ»; товарно-транспортних накладних №Р1 від 27.01.2015 року, №Р28 від 08.04.2015 року, №Р30 від 14.04.2015 року, №Р32 від 17.04.2015 року, №Р34 від 27.04.2015 року; а також відомості бухгалтерського обліку за січень, квітень, червень 2015 року).
Разом з тим, беззаперечно встановленим та не спростованим позивачем є факт того, що у перевіряємому періоді: з перевізниками продукції ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Граніт» ТОВ НВО «Укрпромекологія» взагалі в податковому кредиті не відображав взаємовідносин у квітні 2015 (що підтверджено АС «Податковий блок»). А відображений позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних ланцюг руху продукції від ПП «СЕЛЕНА-Д» (матеріал залізокремнійвмісткий марки МЖКС, нікель вмісткий концентрат (№-70%) у січні 2015 року, та від ПП «Транс Строй-Д» товару (розсів МпС) у квітні 2015 року – є нереальним, оскільки вказані перевізники мають статутні фонди по 1000 грн. і основним видом їх діяльності є 46.90-неспеціалізована оптова торгівля, та не включає в себе виробництво чавуну, сталі та феросплавів, Свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ ПП «СЕЛЕНА-Д» анульовано за рішенням контролюючого органу 18.10.2016 р. у зв`язку з ліквідацією підприємства, а Свідоцтво про реєстрацію ПДВ ПП «Транс Строй-Д» анульовано рішенням контролюючого органу 28.07.2016 р. у зв`язку з відсутністю поставок та ненадання декларацій. Крім того, актом ДПІ у Шевченківському районі у м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області від 12.05.2015 року №44/2202/31329313 було зменшено податковий кредит по взаємовідносинам із ПП «Селена-Д» у повному обсязі - що в свою чергу у сукупності свідчить про неможливість ТОВ «НВО «Укпромекологія» здійснити поставку товару по ланцюгу \ПП «СЕЛЕНА-Д» - ТОВ НВО «Укрпромекологія» - ПАТ «ДМКД»\ та \ПП «Транс Строй-Д» - ТОВ НВО «Укрпромекологія» - ПАТ «ДМКД»\, і відповідно ПАТ «ДМК» в результаті здійснення вказаних господарських операцій з «НВО «Укпромекологія» отримав не комерційну, підприємницьку, господарську, а лише податкову вигоду при оформлені документів по придбанню продукції - феросплави за  Договором поставки №13-0715-02 від 01.04.2015 року. 
2). ТОВ «Укрспецконструкція» - позивачем до складу податкового кредиту було включено податкові накладні: за листопад 2014 року на суму ПДВ 263 500 грн., за грудень 2014 року на суму ПДВ 287 667 грн., і за квітень 2015 року на суму ПДВ 180 827 грн. (№4 від 22.04.2015 року, №6 від 29.04.2015 року) спираючись на копії: укладеного 03.09.2013 року Договору №13-1731-02 із додаткових угод №1-№6 до договору та Специфікацій (№17 від 19.11.2014 року, №19 від 03.12.2014 року, №27 від 22.04.2015 року) про поставку продукції - алюміній вторинний на умовах DDP - склад Покупця, автотранспортом постачальника; рахунків-фактур №27041 від 27.04.2015, №30041 від 30.04.15; видаткових накладних №27041 від 27.04.2015 року, №30041 від 30.04.2015 року; сертифікатів якості №27004 від 27.04.2015 , №30041 від 30.04.2015; прибуткових ордерів за формою М-4 від 27.04.2015 року №786, від 30.04.2015 року №802; транспортних накладних №27041 від 27.04.2015, №30041 від 30.04.2015; виписок з особового рахунку ПАТ "ДМК" про проведені платежі на користь ТОВ "УКРСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ" за 25.03.2015 року та 21.04.2015 року; і відомостей бухгалтерського обліку за квітень, червень 2015 року/
Разом з тим, адміністративний судом не повинно було б залишено без уваги той факт, що свідоцтво ПДВ ТОВ «Укрспецконструкція» є анульованим ще 03.10.2014 за рішенням контролюючого органу, з внесенням відповідної інформації до ЄДР. На спірний період вказаний контрагент мав КВЕД 25.11-виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій, цей клас включає: виробництво металевих каркасів бо основ конструкцій для будівництва, виробництво промислових металевих конструкцій, виробництво збірних будівельних конструкцій, а за даними звіту 1 ДФ працюючих було 4 особи. При цьому, у цього контрагента відсутні основні фонди, також як і відсутня інформація щодо оренди основних фондів (виробничих/складських приміщень та устаткування для виробництва ТМЦ), хоча для виробництва продукції (що постачалася позивачу) ТОВ «Укрспецконструкція» повинен був мати як основні фонди так і достатню кількість кваліфікованого персоналу. За вказаних обставин, а також того, що ТОВ «Укрспецконструкція» перебував на обліку контролюючого органу як такий, щодо якого набрало законної сили судове рішення про порушення провадження у справі про банкрутство з податковим боргом 17 452 632     грн (державний: 16 816 395     грн, місцевий: 636 238     грн), колегія суддів наголошує на неможливості виробництва вказаним контрагентом  алюмінію вторинного чушкового підприємцем без достатньої кількості працівників та при відсутності основних фондів, та як наслідок його подальшої поставки на ПАТ «ДМКД». 
Не можуть бути залишені без уваги також обставини постачання ТОВ «Укрспецконструкція» алюмінію    вторинного на умовах DDP     - склад Покупця, автотранспортом перевізників ПП ОСОБА_2 , ПП Росавто, ПП ОСОБА_3 ПП ОСОБА_4 , ПП ОСОБА_5 , ПП ОСОБА_6 , ПП ОСОБА_7 , ПП ОСОБА_8 , ПП «ТРК Атлант», ФОП ОСОБА_9 , ПП ОСОБА_10 , ПП ОСОБА_11 , ПП ОСОБА_12 , з якими ні ТОВ «Укрспецконструкція» ні ПАТ «ДМКД» в листопаді - грудні 2014 року та квітні 2015 року не мали будь-яких взаємовіднсин, тому представлені позивачем до перевірки та до суду ТТН не можуть братися до уваги, як докази фактичного переміщення продукції у просторі та відповідно, та як докази реальності господарських операцій поставки продукції. 
Крім того, звертає на себе увагу також і внесена ТОВ «Укрспецконструкція» до Єдиного реєстру податкових накладних інформація про ланцюг постачання товару (Алюміній вторинний, алюміній гранульований), який в подальшому поставлявся нібито позивачу: - у листопаді 2014 року від ТОВ МНВП «СТС», який має вид діяльності 46.21-оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, мав штатну чисельність згідно 1ДФ 5 осіб та не мав основних фондів, мав стан 7 у зв`язку з внесенням до ЄДР запису про відсутність підтвердження відомостей, а постановою суду від 05.12.2017 був визнаний банкрутом з відкриттям ліквідаційної процедури;  - у грудні 2014 року від ТОВ «ДАНВЕРС ПЛЮС», який мав основний вид діятельності 22.23-Виробництво будівельних виробів із пластмас за місцезнаходженням Івано-Франківська обл., місто Калуш, вул. С.БАНДЕРИ 22, будинок 22, мав стан 7 у зв`язку з внесенням до ЄДР запису про відсутність підтвердження відомостей, інформація щодо чисельності працівників та основних фондів, а Калуською ОДПІ було зменшено податкові зобов`язання по взаємовідносинам із ТОВ «Укрспецконструкція» за грудень 2014 року за результатами перевірки на підставі складеного акту перевірки від 09.04.2015 року №29/22-03/38975126; - у квітні 2015 року від ПП «БУДТРАНСАЛЬЯНС», який мав основний вид діяльності 41.20-будівництво житлових і нежитлових будівель, не звітував про чисельність працівників та основних фондів взагалі, мав стан 8 у зв`язку з внесенням до ЄДР запису про відсутність за місцезнаходженням, а його Свідоцтво платника ПДВ було анульовано за рішенням контролюючого органу ще 12.06.2015 р.; від ТОВ «САРНИ ЕНЕРГО ЗБУТ ПОСТАЧ», який мав основний вид діяльності 46.71-оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, не звітував про чисельність працівників та основних фондів взагалі, та мав стан 9 у зв`язку з внесенням до ЄДР запису про направлення повідомлення щодо відсутності за місцезнаходженням, а Свідоцтво платника ПДВ було анульовано контролюючим органом 11.09.2015 -
- що у сукупності свідчить про відсутність реально вчинених господарських операцій між позивачем по справі та ТОВ «Укрспецконструкція», який не мав можливості постачати позивачу алюмінію     вторинного, і як наслідок, усі складені за цими операціями первинні документи мають юридичну дефективність та не дозволяли позивачу формувати дані податкового обліку.
3). ТОВ «МІЖНАРОДНА ІНФОРМАЦІЙНА АГЕНЦІЯ» - позивачем до складу податкового кредиту квітня 2015 було включено податкову накладну на суму ПДВ 37 919,36 грн, а на підтвердження зазначених взаємовідносин позивачем позивачем надано, а суд першої інстанції спирався на копії: укладеного 06.04.2015 року Договору №15-0696-02 та Специфікації №1 до договору №15-0696-02 від 06.04.2015 року стосовно поставки на умовах поставки CPT  склад ПАТ «ДМК» м. Дніпродзержинськ (нова назва  м. Кам`янське) продукції - бирки полімерної 92х152,4 мм, 75х101,6 мм, 76х76 мм, REPOL HT 200 та термотрансферну лентакопірку Риббон Resin Преміум 100 мм; рахунку-фактури №М-00000028 від 28.04.2015 року; видаткової накладної №М-00000019 від 28.04.2015 року; товарно-транспортної накладної №М-00000019 від 28.04.2015 року; прибуткового ордеру №14 від 28.04.2015 року; виписки з особового рахунку ПАТ "ДМК" про проведені платежі на користь ТОВ "МІЖНАРОДНА ІНФОРМАЦІЙНА АГЕНЦІЯ"; і відомостей бухгалтерського обліку за квітень 2015 року.
Разом з тим, колегія суддів не вважає за можливе сприймати перелічені вище первинні документи як доказ реально вчиненої господарської операції між позивачем та ТОВ «МІА», оскільки вказаний контрагент позивача маючи вид діяльності 46.69-оптоваторгівля іншими машинами й устаткуванням (до цього класу відноситься: оптова торгівля електричним дротом і вимикачами, а також іншими електроустановочними виробами промислового призначення), у той же час не має основних фондів, а за даними звіту 1 ДФ кількість працівників, яким сплачено (нараховано) дохід у за І квартал складає лише 2 особи, і Свідоцтво платника ПДВ цього контрагента анулювалося рішенням контролюючого орган 15.10.2009 р. та 27.12.2019 р. з причин вiдсутності поставок та ненадання декларацiй. Окрім сумнівного статусу вказаного контрагента, звертає на себе увагу також той факт, що товар (бирка полімерна), який постачався до ПАТ «ДМК», ТОВ «МІА» придбавався у ТОВ «СП Бонум», який має основний вид економічної діяльності 41.20-будівництво житлових і нежитлових будівель, не має працівників та основних фондів, а Свідоцтво платника ПДВ ТОВ «СП Бонум» також було анульовано за рішенням контролюючого органу 16.07.2015 р., що у сукупності свідчить про відсутність у позивача права формувати дані податкового обліку по поставці ТОВ «МІА» товару у зв`язку із відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва, і неможливості його постачання у досліджуваному та попередніх звітних періодах по ланцюгу постачання до позивача.
4). ТОВ «АЛЬТ ГРУП» - позивачем до складу податкового кредиту за квітень 2015 року на суму ПДВ 37 224,30 грн було включено податкову накладну №1 від 30.04.2015 року, правомірність чого обґрунтовано позивачем та судом першої інстанції копіями: договору №15-0827-02 від 21.04.2015 року і специфікації №1 від 21.04.2015 року до договору №15-0827-02 від 21.04.2015 року, згідно яких постачальник ТОВ «АЛЬТ ГРУП» зобов`язувався передати у власність покупця ПАТ «ДМК» продукцію - феросплави на умовах DDP - склад покупця, автотранспортом постачальника; товарно-транспортної накладної №22/4 від 30.04.2015 року; рахунком-фактурою №1 від 30.04.2015 року; видаткової накладної №1 від 30.04.2015 року; сертифікату якості №UA 28643/1 від 29.05.2014 року; прибуткового ордеру №804 від 30.04.2015 року; випискою з особового рахунку ПАТ "ДМК" про проведені платежі на користь ТОВ "АЛЬТ ГРУП"; і відомостями бухгалтерського обліку за квітень 2015 року.
Разом з тим, звертає на себе увагу, що Свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Альт Груп» анульовано за ініціативою платника 09.04.2015 р. (тобто, до поставки товару і реєстрації  податкової накладної, що вже само по собі свідчить про відсутність підстав включення суми ПДВ по операції з ТОВ «АЛЬТ ГРУП» до податкового кредиту.
Стосовно питання реальності переміщення постачаємого ТОВ «АЛЬТ ГРУП» товару до ПАТ «ДМК» слід звернути увагу на те, що ні ТОВ «АЛЬТ ГРУП» ні позивач взаємовідносин у квітні 2015 не мав взаємовідносин з перевізником продукції ФОП ОСОБА_13 (ці операції не відображені у податковому кредиті), а інші, зазначені позивачем постачальники феросилікомарганець МнС 17 (феросплав, основним складовим якого є залізо, кремній та марганець) по ланцюгу, також не можуть слугувати доказом отримання ПАТ «ДМК» від ТОВ «Альт Груп» товару, оскільки: ТОВ «Компрадор-Солюшн» з основним видом економічної діяльності 46.19-діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (оптова торгівля від власного імені, роздрібна торгівля), не мав основних фондів,  а його Свідоцтво платника ПДВ було анульовано 02.07.2015 р., тобто, майже через три місяці після його реєстрації Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київськім області як платника податків 17.03.2015 року; а у ТОВ «Глобалхолдинг», основним видом діяльності якого є 46.12-діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами, і який не має ні основних фондів ні працівників, Свідоцтво платника ПДВ було анульоване за ініціативою платника 01.04.2014 р., тобто, задовго до декларування  ТОВ «АЛЬТ ГРУП» взаємовідносин з ТОВ «Глобалхолдинг» по перевезенню товару до ПАТ «ДМК», що у сукупності дає змогу стверджувати про відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридичної дефективності первинних документів позивача по взаємовідносинам з ТОВ «АЛЬТ ГРУП», і відповідно, відсутності у позивача підстав формувати дані податкового обліку.
5). ТОВ «НВО «АЛЬФА-ДНІПРО» - позивачем до складу податкового кредиту за квітень 2015 року було включено податкову накладну №14 від 20.04.2015 року на суму ПДВ 31 792,00 грн, правомірність чого обґрунтовано позивачем та судом першої інстанції копіями: укладеного договору №15-0555-02 від 19.03.2015 року та специфікації №1 до договору №15-0555-02 від 19.03.2015, за умовами яких постачальник на умовах поставки DDP  склад покупця м. Дніпродзержинськ поставляє струмоприймач високовольтний ТКК 6/150 власного виробництва (виробник товару - ТОВ «НВО «АЛЬФА-ДНІПРО»); рахунку №68 від 20.04.2015 року; накладної №71 від 20.04.2015 року; товарно-транспортної накладної №71 від 20.04.2015 року;  прибуткового ордеру №806 від 21.04.2015 року; виписки з особового рахунку ПАТ «ДМК» про проведені платежі на користь ТОВ «НВО «АЛЬФА-ДНІПРО».
Разом з тим, наведені первинні документи не можуть слугувати підтвердження реальності господарської операції позивача з ТОВ «НВО «АЛЬФА-ДНІПРО», оскільки останній, зареєструвавши місцезнаходження в жилому приміщенні квартири багатоповерхового будинку № 16 по вул. Панікахи у м.Дніпро, у той же час не має ні власних ні орендованих основних фондів (виробничих/складських приміщень та устаткування для виробництва струмоприймачів високовольтних ТКК 6/150), а за даними звіту 1 ДФ кількість його працівників складає 2 особи. Задекларований в Єдиному реєстрі податкових накладних в квітні 2015 року рух товару (струмоприймач високовольтний ТКК 6/150) по ланцюгу постачання: ТОВ «МЕРКУРІНС» - ТОВ «НВО «АЛЬФА-ДНІПРО» - ПАТ «ДМКД» в свою чергу також руйнується як доказ реальності тим, що ТОВ «МЕРКУРІНС» не маючи ні працівників, ні основних фондів, ще й перебуває на обліку в контролюючому органі як такий, щодо якого до ЄДР внесено запис про відсутність юридичної особи за зареєстрованим місцезнаходженням.
           6). ТОВ «ФАРКОН» - позивач включаючи до складу податкового кредиту  у січні 2015 року на суму ПДВ 885 985,06 грн і у квітні 2015 року на суму ПДВ 1 370 980,14 грн. згідно податкових накладних (№3 від 02.01.2015 року, №1 від 04.01.2015 року, №2 від 05.01.2015 року, №4 від 05.01.2015 року, №5 від 15.01.2015 року, №7 від 11.01.2015 року, №8 від 15.01.2015 року, №9 від 15.01.2015 року, №6 від 17.01.2015 року із розрахунком коригування №4 від 27.01.2015 року, №10 від 20.01.2015 року, №11 від 22.01.2015 року, №13 від 14.01.2015 року, №23 від 27.01.2015 року, №26 від 31.01.2015 року, №27 від 17.01.2015 року, №5 від 13.04.2015 року із розрахунком коригування №7 від 28.04.2015 року, №6 від 15.04.2015 року, №7 від 15.04.2015 року із розрахунком коригування №8 від 28.04.2015 року, №9 від 15.04.2015 року із розрахунком коригування №9 від 28.04.2015 року, №10 від 16.04.2015 року із розрахунком коригування №10 від 28.04.2015 року та розрахунком коригування №11 від 28.04.2015 року, №11 від 16.04.2015 року із розрахунком коригування №5 від 24.04.2015 року, №13 від 17.04.2015 року із розрахунком коригування №12 від 28.04.2015 року, №14 від 17.04.2015 року із розрахунком коригування №13 від 28.04.2015 року, №15 від 18.04.2015 року із розрахунком коригування №7 від 14.05.2015 року, №16 від 18.04.2015 року із розрахунком коригування №8 від 14.05.2015 року, №17 від 18.04.2015 року, №18 від 18.04.2015 року, №19 від 19.04.2015 року із розрахунком коригування №15 від 30.04.2015 року, №20 від 19.04.2015 року, №22 від 22.04.2015 року із розрахунком коригування №4 від 12.05.2015 року, №23 від 22.04.2015 року із розрахунком коригування №2 від 12.05.2015 року, №24 від 23.04.2015 року, №25 від 23.04.2015 року, №26 від 25.04.2015 року, №27 від 25.04.2015 року, №28 від 26.04.2015 року, №29 від 26.04.2015 року, №30 від 26.04.2015 року із розрахунком коригування №3 від 12.05.2015 року та розрахунком коригування №5 від 12.05.2015 року, №31 від 27.04.2015 року із розрахунком коригування №1 від 07.05.2015 року, №32 від 28.04.2015 року із розрахунком коригування №6 від 12.05.2015 року, №33 від 29.04.2015 року, №34 від 30.04.2015 року), спирається на укладений 04.01.2014 року Договір №14-0023-02 та специфікації №15/1 від 15.12.2014 року, №16 від 30.12.2014 року, №17 від 30.12.2014 року, №22 від 26.03.2015 року, №23 від 26.03.2015 року до договору №14-0023-02 від 04.01.2014 року, відповідно яких постачання позивачу вугільної продукції мало здійснюватися на умовах поставки CPT  станція Правда Придніпровської ж/д (згідно з Інкотермс 2000). 
А на підтвердження виконання умов вказаного договору позивач і суд першої інстанції спираються на копії: виписок з особового рахунку ПАТ «ДМК» про проведені платежі на користь ТОВ «ФАРКОН»; відомостей бухгалтерського обліку за січень та квітень 2015 року; рахунків-фактур №Ф00000003 від 02.01.2015 року, №Ф00000001 від 04.01.2015 року, №Ф00000002 від 05.01.2015 року, №Ф00000004 від 04.01.2015 року із рахунком коригуванням №Ф00000004/1 від 22.01.2015 року, №Ф00000004 від 15.01.2015 року, №Ф00000007 від 11.01.2015 року, №Ф00000008 від 15.01.2015 року, №Ф00000006 від 17.01.2015 року із рахунком коригуванням №Ф00000006/1 від 27.01.2015 року, №Ф00000010 від 20.01.2015 року, №Ф00000011 від 22.01.2015 року, №Ф00000013 від 14.01.2015 року, №Ф00000023 від 27.01.2015 року із рахунком коригуванням №Ф00000023/1 від 05.08.2015 року, №Ф00000026 від 17.01.2015 року, №Ф00000036 від 13.04.2015 року із рахунком коригуванням №Ф00000036/1 від 28.04.2015 року, №Ф00000037 від 15.04.2015 року, №Ф00000038 від 15.04.2015 року із рахунком коригуванням №Ф00000038/1 від 28.04.2015 року, №Ф00000040 від 15.04.2015 року із рахунком коригуванням №Ф00000040/1 від 28.04.2015 року та рахунком коригуванням №Ф00000040/2 від 28.04.2015 року, №Ф00000041 від 16.04.2015 року із рахунком коригуванням №Ф00000041/1 від 28.04.2015 року, №Ф00000042 від 16.04.2015 року із рахунком коригуванням №Ф00000042/1 від 24.04.2015 року, №Ф00000044 від 17.04.2015 року із рахунком коригуванням №Ф00000044/1 від 28.04.2015 року, №Ф00000045 від 17.04.2015 року із рахунком коригуванням №Ф00000045/1 від 28.04.2015 року, №Ф00000046 від 18.04.2015 року із рахунком коригуванням №Ф00000046/1 від 14.05.2015 року, №Ф00000047 від 18.04.2015 року із рахунком коригуванням №Ф00000047/1 від 14.05.2015 року, №Ф00000048 від 18.04.2015 року із рахунком коригуванням №Ф00000048/1 від 14.05.2015 року, №Ф00000049 від 18.04.2015 року із рахунком коригуванням №Ф00000049/1 від 14.05.2015 року, №Ф00000050 від 19.04.2015 року із рахунком коригуванням №Ф00000050/1 від 30.04.2015 року, №Ф00000051 від 19.04.2015 року, №Ф00000053 від 22.04.2015 року із рахунком коригуванням №Ф00000053/1 від 12.05.2015 року, №Ф00000054 від 22.04.2015 року із рахунком коригуванням №Ф00000054/1 від 12.05.2015 року, №Ф00000055 від 23.04.2015 року, №Ф00000056 від 23.04.2015 року, №Ф00000057 від 25.04.2015 року, №Ф00000058 від 25.04.2015 року, №Ф00000059 від 26.04.2015 року, №Ф00000060 від 26.04.2015 року, №Ф00000061 від 26.04.2015 року із рахунком коригуванням №Ф00000061/1 від 12.05.2015 року та рахунком коригуванням №Ф00000061/2 від 12.05.2015 року, №Ф00000062 від 27.04.2015 року із рахунком коригуванням №Ф00000062/1 від 07.05.2015 року, №Ф00000063 від 28.04.2015 року із рахунком коригуванням №Ф00000063/1 від 12.05.2015 року, №Ф00000064 від 29.04.2015 року із рахунком коригуванням №Ф00000064/1 від 29.05.2015 року та рахунком коригуванням №Ф00000064/2 від 29.05.2015 року, №Ф00000065 від 30.04.2015 року із рахунком коригуванням №Ф00000065/1 від 29.05.2015 року та рахунком коригуванням №Ф00000065/2 від 30.05.2015 року та рахунком коригуванням №Ф00000065/3 від 29.05.2015 року; а також залізничних накладних №48828602 від 02.01.2015 року, №48828610 від 02.01.2015 року, №48860563 від 04.01.2015 року, №48860556 від 04.01.2015 року, №48878623 від 05.01.2015 року, №48860556 від 04.01.2015 року, №48878627 від 04.01.2015 року, №49113764 від 15.01.2015 року, №49113749 від 15.01.2015 року, №49113731 від 15.01.2015 року, №49113707 від 15.01.2015 року, №49000946 від 11.01.2015 року, №49000953 від 11.01.2015 року, №49094618 від 15.01.2015 року, №49094634 від 15.01.2015 року, №45328200 від 17.01.2015 року, №45328218 від 17.01.2015 року, №49240484 від 20.01.2015 року, №49240435 від 20.01.2015 року, №49293335 від 22.01.2015 року, №49293343 від 22.01.2015 року, №49404700 від 27.01.2015 року, №49392285 від 27.01.2015 року, №49166630 від 17.01.2015 року, №49166622 від 17.01.2015 року, №50758218 від 13.04.2015 року, №50758903 від 13.04.2015 року, №50808468 від 15.04.2015 року, №50808476 від 15.04.2015 року, №50806678 від 15.04.2015 року, №50806637 від 15.04.2015 року, №50825124 від 16.04.2015 року, №50825165 від 16.04.2015 року, №50808476 від 15.04.2015 року, №50825033 від 16.04.2015 року, №50843960 від 17.04.2015 року, №50853951 від 17.04.2015 року, №50853936 від 17.04.2015 року, №50870781 від 18.04.2015 року, №50870591 від 18.04.2015 року, №50864248 від 18.04.2015 року, №50864206 від 18.04.2015 року, №50888452 від 19.04.2015 року, №50889781 від 19.04.2015 року, №50889765 від 19.04.2015 року, №50964378 від 22.04.2015 року, №50964436 від 22.04.2015 року, №50993450 від 23.04.2015 року, №50993419 від 23.04.2015 року, №51043834 від 25.04.2015 року, №51043818 від 25.04.2015 року, №51065902 від 26.04.2015 року, №51065928 від 26.04.2015 року, №51069557 від 26.04.2015 року, №51069540 від 26.04.2015 року, №51057495 від 26.04.2015 року, №51069532 від 26.04.2015 року, №51057461 від 26.04.2015 року, №51057461 від 26.04.2015 року, №51093904 від 27.04.2015 року, №51093946 від 27.04.2015 року, №51115988 від 28.04.2015 року, №51115731 від 28.04.2015 року, №51137750 від 29.04.2015 року, №51137776 від 29.04.2015 року, №51658912 від 22.05.2015 року, №51513554 від 17.05.2015 року, №51160513 від 30.04.2015 року, №51159085 від 30.04.2015 року, №46418232 від 25.05.2015 року, №51513547 від 17.05.2015 року.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ТОВ «ФАРКОН» будучи зареєстрованим як платник податків Марійською ОДПІ (Вугледарське відділення) ГУ Міндоходів у Донецькій області з місцезнаходженням за юридичною адресою у будинку по вул. Шахтарська місто Вугледар Донецької обл. (яке згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 № 1053 відносилося на той час до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася АТО), мав вид діяльності 46.19-Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, 47.19-Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах та 46.90-неслеціалізована оптова торгівля (що безпосередньо не пов`язано з видобутком та поставками вугілля), але не мав власних та орендованих основних фондів, і про кількість працюючих не звітував взагалі.
При цьому, згідно наданих позивачем вищеозначених специфікацій на поставку продукції в січні та квітні 2015 року, виробником вугільної продукції зазначалося ТОВ «Фірма Річна» (код за ЄДРПОУ 32536126, місцезнаходження Донецька обл., Шахтарський район, селище Стрюково, що перебувало на той час під контролем ДНР), яке будучи на той час зареєстрованим місцезнаходженням по вул. Фрунзе 13 с.Стрюкове Шахтарського району Донецької області мало вид діяльності 05.10-Добування кам`яного вугілля, а вантажовідправниками вугілля згідно наданих залізничних накладних за січень 2015 року зазначено: КМЦ ДОН (код за ЄДРПОУ 1075046) - вугілля марки АО (50-100), ТОВ «ЦЗФ «Фомінська» (код за ЄДРПОУ 32299499, місцезнаходження Донецька обл., місто Шахтарськ, тобто, на окупованій в серпні 2014 року території, яку контролює незаконне угруповання "ДНР") – вугілля марки Т та марки А (1-13); і за квітень 2015 року - ТОВ «Антарес-ЮА» (код за ЄДРПОУ 36893639, місцезнаходження Донецька обл., місто Вугледар, яке також відносилося на той час до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася АТО) та ТОВ «РС Проспера» (код за ЄДРПОУ 37358355 місцезнаходження Донецька обл., Шахтарський район, селище Молодецьке, яке також є окупованим і підконтрольним ОРДЛО) – вугілля марки А (1-13), та ТОВ «ЦЗФ «Фомінська» (код за ЄДРПОУ 32299499) – вугілля марки Т (0-50), у той же час згідно наданих сертифікатів якості, хімічні аналіз вугілля було проведено окрім ТОВ «ЦЗФ «Фомінська» (вантажовідправник) іншими суб`єктами господарювання: ТОВ «Тандем 2006» (код за ЄДРПОУ 34513163, місцезнаходження Дніпропетровська обл., місто Дніпро) та ТОВ «Донбаський збагачувальний комбінат» (код за ЄДРПОУ 32131749, місцезнаходження Донецька обл., місто Донецьк, тобто на непідконтрольній Україні території).
Не повинно бути залишено адміністративним судом без увагу той факт, що загальна сума податкового кредиту ТОВ «Фаркон»:
- за січень 2015 року (відповідно до поданої ним декларації з податку на додану вартість) - складає 935,43 тис грн., з них, основними постачальниками були: ТОВ «Фірма Річна» - 443,4 тис грн. (або 47,4 % від загального обсягу податкового кредиту) та ТОВ «Сейл Ком» (код за ЄДРПОУ 39411001, взятого на облік 26.09.2014 ДПI У Києво-Святошинському району ГУ ДФС У Київські області, анулюваного за власним бажанням свідоцтво ПДВ 12.03.2015, маючого вид діяльності 46.15-діяльність посередників у торгівлі меблями, господарськими товарами, залізними та іншими металевими виробами, і не маючого власних та орендованих основних фондів, та звітуючого про кількість працюючих) - 430,69 тис. грн. (або 46 % від загального обсягу податкового кредиту).
В свою чергу основними постачальниками ТОВ «Сейл Ком» були: ТОВ «Естріх Люкс» (код за ЄДРПОУ 33944580) основний вид економічної діяльності якого є 41.20-будівництво житлових і нежитлових будівель, Свідоцтво платника ПДВ якого анульовано за рішенням контролюючого органу 12.03.2016 р., а інформація щодо основних фондів та кількості працівників відсутня; та ТОВ «Бац» (код за ЄДРПОУ 33885410), основний вид економічної діяльності якого є 73.11-рекламні агентства, Свідоцтво платника ПДВ якого анульовано за рішенням контролюючого органу 29.04.2015 р., а інформація щодо основних фондів та кількості працівників відсутня, що у сукупності в свою чергу унеможливлює підтвердження реальності здійснення господарських операцій по відправленню вугілля по ланцюгу постачання до позивача.
- за квітень 2015 року загальна сума податкового кредиту складає 2 828,3 тис.грн,, з них основними постачальниками були: ТОВ «Астеріон-ЛТД» - 786,38 тис.грн. (або 27,8 % від загальної суми податкового кредиту ТОВ «Фаркон»); TOB «Фірма Річна» - 716,77 тис. грн. (або 25,3 % від загальної суми податкового кредиту); ТОВ «Сатурн Ком» - 502,68 тис. грн.. (або 17,77% від загальної суми податкового кредиту) та ТОВ «Елеілон-2015» - 697,31 тис. грн. (або 24,65% від-загальної суми податкового кредиту), але усі до єдиного постачальники вказаних контрагентів ТОВ «Фаркон» не мають за видом своєї діяльності будь-якого відношення видобутку і постачання вугільної продукції, чи до хоча б до здійснення перевезень, також як і не мають ні фізичної ні юридичної можливості постачання ТОВ «Фаркон» вказаної продукції із-за відсутності власних чи орендованих основних фондів та необхідної кількості працюючих осіб.
7). ТОВ «ТАНДЕМ ТОРГ ТК» - позивач включаючи до складу податкового кредиту у січні 2015 року суму ПДВ 1 860 768.0 грн. (із загальної суми поставки на суму 11 164 608,0 грн.) згідно податкових накладних (№27 від 08.01.2015 року із розрахунком коригування №24 від 20.04.2015 року, №28 від 08.01.2015 року, №29 від 08.01.2015 року, №30 від 08.01.2015 року, №43 від 14.01.2015 року, №57 від 18.01.2015 року, №58 від 18.01.2015 року, №80 від 28.01.2015 року, №82 від 31.01.2015 року), на підтвердження правомірності таких дій, як і суд першої інстанції посилалися на долучені до матеріалів справи копії: договору №15-0048-02 від 09.01.2015 року та специфікацій №1 від 09.01.2015 року, №2 від 02.02.2015 року, №3 від 27.02.2015 року, №4 від 23.03.2015 року, №5 від 24.04.2015 року до договору №15-0048-02 від 09.01.2015 року – за умовами та змістом яких постачальник поставляє вугільну продукцію на умовах поставки CPT  станція Правда Придніпровської ж/д (згідно з Інкотермс 2010). Код ст. Правда  451701, код ПАТ "ДМК" - 3128; а також на  копії: рахунків на оплату №24 від 08.01.2015 року, №25 від 08.01.2015 року, №26 від 08.01.2015 року, №27 від 08.01.2015 року, №40 від 14.01.2015 року, №54 від 18.01.2015 року, №55 від 18.01.2015 року, №77 від 28.01.2015 року, №79 від 31.01.2015 року; залізничних накладних №48932909 від 08.01.2015 року, №48932933 від 08.01.2015 року, №48932669 від 08.01.2015 року, №48932859 від 08.01.2015 року, №48932693 від 08.01.2015 року, №48932628 від 08.01.2015 року, №49175607 від 17.01.2015 року, №48932958 від 08.01.2015 року, №48932990 від 08.01.2015 року, №49074933 від 14.01.2015 року, №490192362 від 18.01.2015 року, №49349988 від 25.01.2015 року, №49350473 від 25.01.2015 року, №49241821 від 20.01.2015 року, №49368749 від 26.01.2015 року, №49418924 від 28.01.2015 року, №49192362 від 18.01.2015 року, №42028290 від 28.01.2015 року, №42096784 від 31.01.2015 року; виписок з особового рахунку ПАТ "ДМК" про проведені платежі на користь ТОВ "ТАНДЕМ ТОРГ ТК"; та відомостей бухгалтерського обліку за січень 2015 року.
Разом з тим, позивачем замовчується, а судом першої інстанції не звернуто уваги на те, що ТОВ «ТАНДЕМ ТОРГ ТК» маючи вид діяльності 05.10-Добування кам`яного вугілля, у той же час має кількість працюючих згідно звіту 1-ДФ  2 особи, а в Специфікації №1 від 09.01.2015 не зазначено хто є виробником партії Антрацит АМЗ, що буде поставлена на комбінат в січні 2015 року. Свідоцтво платника ПДВ ТОВ «ТАНДЕМ ТОРГ ТК» анульовано за ініціативою платника 16.01.2015 р., а інформація щодо основних фондів відсутня. Протягом 2014 року (як і протягом 2013) ТОВ «ТАНДЕМ ТОРГ ТК» не надавався податковий розрахунок з плати за користування надрами для видобування корисних копалин до податкових органів за місцем реєстрації, тобто видобування будь-яких корисних копалин, в т.ч. і вугілля, ТОВ «ТАНДЕМ ТОРГ ТК» протягом 2013 - 2014р.р. не здійснювалося. При цьому, походження товару у кількості 4 778,28 т;, що був ТОВ «ТАНДЕМ ТОРГ ТК» реалізований ПАТ «ДМКД» взагалі встановити неможливо ні за наданими позивачем документами ні за наявною в Єдиному реєстрі податкових накладних інформацією.
Звертає увагу на себе також те, що згідно Специфікацій та залізничних накладних товар доставлявся позивачу залізничними транспортом, і відправником був зазначений ДП «Ізмаїлівський морський торговельний порт», який за даними комп`ютерної автоматизованої системи «Картка платника» АІС «Податковий-блок» не мав взагалі будь-яких взаємовідносини з ТОВ «ТАНДЕМ ТОРГ-ТК», а в актах прийому передачі продукції на ПАТ «ДМКД» та податкових накладних дата складання та загальна вага поставленого товару не співпадають, при цьому продукція за Специфікацією № 1 від 09.01.2015 оприбутковувалась комбінатом протягом січня-квітня 2015 року.
Аналізуючи вищеописані взаємовідносини позивача з зазначеними постачальниками товарів, судова колегія надаючи перевагу реальності здійснення господарських операцій та їх економічному змісту наголошує, що суд першої інстанції при вирішенні спору безпідставно не взяв до уваги описані вище фактичні обставини щодо: характеру діяльності контрагентів позивача; неможливості здійснення ними поставок з огляду на відсутність у них матеріальних, трудових ресурсів для здійснення підприємницької діяльності та не відповідність при цьому номенклатури придбаних товарів номенклатурі поставлених товарів згідно з даними з Єдиного реєстру податкових накладних; фінансову та податкову звітність контрагентів, не відображення у цій звітності відповідних податкових зобов`язань, тощо, що у сукупності об`єктивно свідчать не на користь позивача.
Встановивши відсутність можливості у контрагентів позивача здійснити господарські операції з постачання товарів внаслідок: відсутності у них технічних можливостей, людських та матеріальних ресурсів для вчинення задекларованих операцій; не підтвердження факту придбання та постачання контрагентами проданого позивачу товару; відсутність можливості дослідити рух продукції по ланцюгу постачання (у т.ч числі і з підстав відсутності операцій щодо придбання постачальниками контрагентів товарів, які поставлялися позивачу) - колегія суддів дійшла висновку, що первинні документи, надані позивачем на підтвердження здійснення господарських операцій із зазначеними вище контрагентами, є формально складеними, а господарські операції між позивачем та цими підприємствами не є реальними.
Обговорюючи взаємовідносин позивача у перевіряємий період з постачальниками послуг/робіт ТОВ ВКФ «ДНІПРОРЕМОНТ-АГ», ТОВ ІВБП «ОРГХІМПРОМ», ПП «ПРОМ-ПАРТНЕР», ТОВ «ІНТЕРКОНСТРУКЦІЯ»; ТОВ «УКРСПЕЦМЕХАНОМОНТАЖ», ПП «ВСК», ТОВ «УКР АЛЕКС СЕРВІС», ТОВ «ПП «МСР-2» - колегія суддів звертає увагу на нижченаведене:
1). по взаємовідносинам з ТОВ ВКФ «Дніпроремонт-АГ» позивачем до складу податкового кредиту було включено податковий кредит за квітень 2015 на суму ПДВ 84 424,35 грн. (за податковими накладними № 5 від 30.04.2015, № 6 від 30.04.2015, № 1 - № 6 від 30.04.2015) спираючись на копії: укладеного 12.01.2015 р Договору підряду №15-0068-02 за умовами якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується виконувати поточні ремонти основних виробничих фондів замовника, та укладеного 27.01.2015 договору підряду №15-0216-02 із додатковою угодою №1 від 25.02.2015 року за умовами яких замовник доручає, а підрядник зобов`язується виконувати капітальні ремонти основних виробничих фондів замовка в тому числі: ремонт обладнання та конструкцій, демонтаж непроектних м/к бункерної естакади в районі ДП-1М-ДП12 Доменного цеху з домовленністю визначення об`єму, характеру, строків та вартості робіт на підставі замовлень, відомостей дефектів, проектної документації і кошторисів, погоджених і затвердженних у встановленому порядку; платіжних вимог-доручень №21 від 30.04.2015, № 22 від 30.04.2015 р; актів за формою КБ-2в №21, №22 за квітень 2015 р з додатками; актів здачі-приймання матеріалів №21 та № 22 від від 01. 04.2015 р; актів №21 та №22 витрачених матеріалів у квітні 2015 року з додатками; платіжних вимог-доручень №17, №18, №19, №20 від 30.04.2015 р; актів за формою КБ-2в №17, № 18, №19, №20 за квітень 2015 р з додатками; актів здачі-приймання матеріалів №19, №20 від 30.04.2015; актів №19 та №20 на витрачені матеріали у квітні 2015 р з додатками; виписки з особового рахунку ПАТ «ДМК» про проведені платежі на користь ТОВ ВКФ «Дніпроремонт-АГ», і відомостей бухгалтерського обліку за квітень 2015 р. 
Разом з тим, обговорюючи можливість ТОВ ВКФ «Дніпроремонт-АГ» виконати свої зобов`язання за укладеними з позивачем Договорами підрядку, колегія суддів звертає увагу на фактичну кількість працівників ТОВ ВКФ «Дніпроремонт-АГ» за даними звіту 1 ДФ, які фактично рахувались в штаті товариства станом на 01.04.2015 року, що складало лише 3 особи, оскільки в лютому 2015 було звільнено 31 особу, а цивільно-правових договорів не укладалося. Проте, у той же час за твердженням самого позивача, пропуск для виконання робіт на території ПАТ «ДМК ім.Дзержинського» в перевіряємому періоді отримували 33 працівника ТОВ ВКФ «Дніпроремонт-АГ», хоча позивач не надав суду доказів про надання цьому контрагенту письмової згоди на залучення до виконання робіт на території ПАТ «ДМК» субпідрядних організацій, або про укладення ТОВ ВКФ «Дніпроремонт-АГ» цивільно-правових договорів з фізичними особами чи залучення субпідрядних організацій для виконання зазначених робіт на території ПАТ «ДМКД». 
Крім того, згідно наданих до перевірки актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ -2в, витрати людино/годин ТОВ ВКФ «Дніпроремонт-АГ» складають: в квітні 2015 року - 34 775,08 людино/годин, а тому кількість робітників, що необхідна для виконання робіт зазначених в цих актах виходячи з 8-годиного робочого дня (відповідно до діючого трудового законодавства) та робочих днів в квітні 2015 року мало б складати -216 осіб, або вони повинні б були працювати 577 годин на добу, що є фізично не можливим, а у сукупності з вищенаведеними фактами свідчить про порушення ПАТ «ДМК» вимог п.198.1. п. 198.2, ст.198 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту (рядок 17 Декларації) квітня 2015 року в розмірі 84 424 грн.
Зазначені обставини свідчить про неможливість підприємством ТОВ ВКФ «Дніпроремонт-АГ» виконати обсяги робіт, зазначених в актах виконаних будівельних робіт, власними силами, а у наданих підприємством рахунки-фактури та акти здачі-прийняття робіт не містять ідентифікуючих реквізитів щодо осіб, які їх склали. Зокрема, у зазначених документах не зазначені: посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції; ПІБ посадових осіб, які складали рахунки-фактури та акти здачі-прийняття робіт. Також з актів виконаних робіт неможливо встановити реальність та обсяг отриманих послуг (виконаних робіт). Оскільки вони не містять детального переліку наданих послуг, конкретизації суті таких робіт (послуг), способу їх виконання та витраченого часу. А є лише загальний їх перелік. Тобто акти прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) та рахунки-фактури є узагальнюючими документами, оскільки не розкривають зміст та обсяг наданих послуг, не дають можливість ідентифікувати, які саме послуги надавали та не дають змоги перевірити правильність формування ціни за послуги.
2). Внаслідок дослідження первинної документації по взаємовідносинам позивача з ТОВ «ІВБП «ОРГХІМПРОМ» (код ЄДРПОУ 20293659), колегією суддів встановлено, що до складу  податкового кредиту позивачем було включено за листопад 2014 року суму в розмірі 281 683,8 грн., в т.ч. ПДВ - 46 9473 грн., і за квітень 2015 року - 447 197,1 грн., в т.ч. ПДВ -74 532,85 грн. спираючись на копії: укладеного з ТОВ ІВБП «ОРГХІМПРОМ» (підрядник) договорів підряду №15-0606-02 від 26.03.2015 р, №15-0570-02 від 23.03.2015 р, №15-0053-02 від 09.01.2015 р, №15-0052-02 від 09.01.2015 р, №13-2357-02 від 23.12.2013 р, №13-2356-02 від 23.12.2013 р, №13-2355-02 від 23.12.2013 р, у відповідності до умов яких замовник доручає, а підрядник зобов`язується виконувати капітальні та поточні ремонти основних виробничих фондів замовника. Об`єм, характер, строки та вартість робіт визначаються на підставі замовлень, відомостей дефектів, проектної документації, кошторисів, погоджених і затверджених у встановленому порядку; податкових накладних №1 від 14.04.2015 р, №10 від 30.04.2015 р, №13 від 30.04.2015 р, №14 від 30.04.2015 р, №2 від 15.04.2015 р, №3 від 16.04.2015 р, №6 від 30.04.2015р, №7 від 30.04.2015 р, №9 від 30.04.2015 р, №4 від 21.04.2015 р, №5 від 21.04.2015 р, №8 від 30.04.2015 р; копії платіжних вимог-доручень №45 від 14.04.2015 р,№48 від 30.04.2015 р, №49 від 30.04.2015 р, №50 від 30.04.2015 р, №38 від 15.04.2015 р, №39 від 16.04.2015 р,№40 від 30.04.2015 р, №41 від 30.04.2015 р, №42 від 30.04.2015 р, №43 від 21.04.2015 р, №44 від 21.04.2015 р, №51 від 30.04.2015р;  актів за формою КБ-2в №45 від 14.04.2015 р,№48 від 30.04.2015 р,№49 від 30.04.2015  р, №50 від 30.04.2015 р, №38 від 15.04.2015 р, №39 від 16.04.2015 р, №40 від 30.04.2015 р, №41 від 30.04.2015 р, №42 від 30.04.2015 р, №43 від 21.04.2015р, №44 від 21.04.2015 р, №51 від 30.04.2015 р; актів здачі-приймання матеріалів №45, №48 від 24.04.2015 р, №49; актів на витрачені матеріали №45 від 14.04.2015 р, №61 від 30.04.2015 р,№49,№38 з додатками; актів приймання-здачі відремонтованих об`єктів №17 від 14.04.2015 р, №29 від 29.05.2015 р, №18 від 28.04.2015 р; виписок з особового рахунку ПАТ «ДМК» про проведені платежі на користь ТОВ ІВБП «ОРГХІМПРОМ»; та відомостей бухгалтерського обліку за квітень 2015 року.
Разом з тим, обговорюючи можливість ТОВ «ІВБП     «ОРГХІМПРОМ» виконати свої зобов`язання за укладеними з позивачем Договорами підрядку, колегія суддів звертає увагу на фактичну кількість працівників за даними звіту 1 ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» ТОВ «ІВБП «Оргхімпром» за IV кв. - 24 осіб та 6 осіб за цивільно-правовим договором 2014 року і за І квартал 2015 року - 20 осіб та 9 осіб за цивільно-правовим договором. Однак, перелік працівників ТОВ «ІВБГІ «Оргхімпром», які отримували пропуск для виконання робіт на території ПАТ «ДМКД» в перевіряємому періоді складає 35 осіб, що не відповідає фактичній штатній чисельності ТОВ «ІВБП «Оргхімпром». При співставленій звіту 1-ДФ ТОВ «ІВБП «Оргхімпром» та наданого переліку встановлено, що перепустки на територію комбінату отримано лише двадцять шість працівників ТОВ «ІВБГІ «Оргхімпром» включаючи директора та двох бухгалтерів. 
Згідно наданих до перевірки актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ -2 (Додаток №12 до акту перевірки), кількість робітників, що необхідна для виконання робіт зазначених в актах по договорах складає: за листопад 2014 року - 185 осіб, за квітень 2015 року - 409 осіб (розрахунок здійснено виходячи з 8-годиного робочого дня (відповідно до діючого трудового законодавства) та робочих днів в листопаді 2014 та квітні 2015 року). Згідно актів виконаних робіт витрати, людиио/годин складають: за листопад 2014 року - 9 343 людино/годин (договір №13-2357-02 витрачено 1 225,0 людино/години, по договору №13-2356-02 - 6 654,0 людино/годин, по договору №13-2355-02 - 1464,0 людино/годин); за квітень 2015 року - 17 468,32 людино/години (договір №15-0053-02 витрачено І 964,0 людино/година, по договору №15-0052-02 - 3 549,00 людино/годин, договір №15-0570-02 - 274,0 людино/годин, по договору №15-0606-02 - 11 681,32 людино/годин), тобто виходячи з фактичної чисельності ОВ «ШБП «Оргхі миром» (за даними звіту 1 ДФ) станом на 01.01.2015 (30 осіб) та 01.04,2015 року (29 осіб), для виконання робіт на ПАТ «ДМКД» по зазначеним договорам вони повинні були працювати в листопаді 2014 року - 49 годин на добу, в квітні 2015 року -112 годин на добу, що не є фізично можливим та не підтверджує реальність надання послуг вказаним контрагентом позивача, що у сукупності з іншими обставинами свідчить про неможливість підприємством ТОВ «ІВБП «Оргхімпром» власними силами виконати обсяги робіт зазначені в актах виконаних будівельних робіт, зокрема: відсутність в первинних документах ПАТ «ДМКД» інформації щодо залучення та виконання робіт субпідрядними організаціями на території ПАТ «ДМКД»; анулювання за ініціативою платника Свідоцтво платника ПДВ 07.12.2016 р., тощо, що в свою чергу свідчить про свідчить про порушення ПАТ «ДМК» вимог п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198 ст.201 Податкового кодексу України внаслідок чого позивачем було завищено суму податкового кредиту (рядок 1 7 Декларації) за листопад 2014 року - 46 947 грн. та за квітень 2015 року -74 533 грн.
3). Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ПП «ПРОМ-ПАРТНЕР» (код ЄДРПОУ 38422468), колегія судів бере до уваги, що до складу податкового кредиту за квітень 2015р. позивачем було включено суму ПДВ у розмірі – 45246,59 грн. спираючись на копії: укладених з ПП«ПРОМ-ПАРТНЕР» (підрядник) договорів підряду №15-0067-02 від 12.01.2015р,№15-0066-02 від 12.01.2015 р,№15-0215-02 від 27.01.2015 р,№14-2027-02 від 05.12.2014р, за умовами яких замовник доручає, а підрядник зобов`язувався виконувати капітальні та поточні ремонти основних виробничих фондів замовника, з визначенням об`єму, характеру, строків та вартості робіт на підставі замовлень, відомостей дефектів, проектної документації, кошторисів, погоджених і затверджених у встановленому порядку; податкових  накладних №1 від 20.04.2015р, №2 від 20.04.2015р, №3 від 20.04.2015р, №4 від 30.04.2015 р, №5 від 30.04.2015р, №7 від 30.04.2015р, №14 від 30.04.2015р, №15 від 30.04.2015р, №16 від 30.04.2015р, №11 від 27.04.2015р, №13 від 30.04.2015р, №6 від 30.04.2015р, №9 від 30.04.2015р, №10 від 30.04.2015р; рахунків №1 від 20.04.2015р, №2 від 20.04.2015р, №3 від 20.04.2015р, №4 від 30.04.2015р, №5 від 30.04.2015р, №7 від 30.04.2015р, №14 від 30.04.2015р, №15 від 30.04.2015р, №16 від 30.04.2015,№11 від 27.04.2015, №13 від 30.04.2015, №6 від 30.04.2015, №9 від 30.04.2015, №10 від 30.04.2015; актів за формою КБ-2в №1/04 від 20.04.2015р, №2/04 від 20.04.2015р, №3/04 від 20.04.2015р, №5/04 від 30.04.2015р, №7/04 від 30.04.2015р, №14/04 від 30.04.2015р, №15/04 від 30.04.2015р, №16/04 від 30.04.2015р, №11/04 від 27.04.2015р, №13/04 від 30.04.2015р, №6/04 від 30.04.2015р, №9/04 від 30.04.2015р, №10/04 від 30.04.2015р; актів здачі-приймання матеріалів №1/04 від 09.04.2015р, №2/04 від 09.04.2015р, №3/04 від 09.04.2015р, №4/04, №5/04№7/04, 14/04, 15/04, 16/04, 11/04, 13/04, 6/04, 9/04 від 02.04.2015 р, №10/04 від 02.04.2015 р; актів на витрачені матеріали №1/04 від 20.04.2015,№2/04 від 20.04.2015р,№3/04 від 20.04.2015, №4/04 від 30.04.2015,№5/04 від 30.04.2015, №7/04,№14/04 від 30.04.2015, №15/04 від 30.04.2015, №16/04 від 30.04.2015, №11/04 від 27.04.2015, №13/04 від 30.04.2015, №6/04 від 30.04.2015, №9/04 від 30.04.2015, №10/04 від 30.04.2015; виписок з особового рахунку ПАТ «ДМК» про проведені платежі на користь ТОВ ПП «ПРОМ-ПАРТНЕР»; платіжного доручення №3389 від 16.08.2017р; відомостей бухгалтерського обліку за квітень 2015 року.
Разом з тим, колегія суддів вважає слушними доводи апелянта, який наголошує на встановлених під час перевірки фактах не можливості ПП «Пром-Партнер» виконати свої зобов`язання за укладеними з позивачем Договорами підрядку. Зокрема, колегія суддів звертає увагу, що реалізація об`єму в означених вище договорах підряду робіт по поточному і капітальному ремонту основних виробничих фондів та технічному обслуговуванню і поліпшенню (реконструкції) основних виробничих фондів позивача протягом нетривалого проміжку часу у січні і квітні 2015 року потребувала від підрядчика ПП «Пром-Партнер» значної чисельності трудових затрат. Проте, як встановлено контролюючим органом під час перевірки та не спростовано позивачем в суді, фактична кількість штатних працівників підрядника за даними звіту 1 ДФ ПП «Пром-Партнер» станом на 01.04.2015 року складала лише 9 осіб, а про укладення з фізичними особами цивільно-правових договорів задля виконання умов підрядних робіт ПП «Пром-Партнер» не звітував, а позивач по справі не довів, що його контрагентом було забезпечено необхідні умови для виконання робіт по поточному і капітальному ремонту, технічному обслуговуванню і поліпшенню (реконструкції) основних виробничих фондів шляхом укладення договорів субпідряду чи цивільно-правових угод з фізичними особами у тій кількості працівників - 44 особи, на яких видавався пропуск на території ПАТ „ДМК ім. Дзержинського” в перевіряємий період задля виконання робіт за договорами підряду, і у тій кількості, що необхідна була для виконання робіт зазначених в актах приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2 по договорам за квітень 2015 року - 129 осіб виходячи з 8-годиного робочого дня (відповідно до діючого трудового законодавства) та робочих днів в січні 2015 року і витрат 26 012 людино/години (договір № 15-0067-02 - 20 013 люд/год; договір №15-0215-02 - 2 205 люд/год.; договір №15-0066-02 - 2 678 люд./год., договір №14- 2027-02 - 1 116 люд./год.).
Отже, виходячи з неможливості виконання робіт працівниками ПП «Пром-Партнер» у кількості 9 осіб  (за даними звіту 1 ДФ) підрядних робіт на ПАТ «ДМК» по зазначеним договорам, оскільки ці особи повинні були б працювати у квітні 2015 року - 114 годин на добу, що є фізично не можливим, у сукупності з відсутністю підтвердження позивачем самого факту проведення робіт у зафіксованих в актах за формою КБ-2 об`ємах (дефектними актами, відповідними розрахунками та кошторисами, тощо), колегія суддів повністю погоджується з позицією податкового органу стосовно нездатності ПП «Пром-Партнер» власними силами виконати обсяги робіт, зазначених в актах виконаних будівельних робіт, що відповідно свідчить про не реальність здійснення господарської діяльності в розумінні п.п.14.136 Податкового кодексу та надання послуг позивачу за вказаними вище договорами підряду, а тому  ПАТ «ДМК ім.Ф.Е. Дзержинського» дійсно у даному випадку порушено вимоги п.198.1, п.198.2. ст.198, ст.201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту (рядок 17 Декларації) квітня 2015 року в розмірі 45 247 грн. 
          4). досліджуючи господарські взаєвідносини позивача з ТОВ «ІНТЕРКОНСТРУКЦІЯ»  (код ЄДРПОУ 37924070), по яким позивачем до складу податкового кредиту 2015 року включено податкові накладні за квітень 2015 року (№5 від 10.04.2015 року із розрахунками коригування №4 від 10.04.2015 р? та №3 від 30.04.2015 р, №32 від 30.04.2015 р,№11 від 30.04.2015р, №12 від 30.04.2015 р, №13 від 30.04.2015 р, №14 від 30.04.2015 р, №15 від 30.04.2015 р, №16 від 30.04.2015 р, №17 від 30.04.2015 р, №18 від 30.04.2015 р, №19 від 30.04.2015 р, №20 від 30.042015 р, №21 від 30.04.2015 р, №22 від 30.04.2015 р, №23 від 30.04.2015 р, №24 від 30.04.2015 р, №25 від 30.04.2015 р, №26 від 30.04.2015 р, №27 від 30.04.2015 р, №28 від 30.04.2015 р, №29 від30.04.2015 р, №30 від 30.04.2015 р, №31 від 30.04.2015 р, №33 від 30.04.2015 р) на загальну суму ПДВ - 33 102,20 грн., колегією суддів встановлено, що правомірність формування вказаної суми податкового кредиту позивач мотивує укладеними 14.01.2015 р. договорами підряду №15-0087-02  та №15-0088-02 за умовами яких замовник доручає, а підрядник зобов`язується виконувати поточні ремонти та технічне обслуговування основних виробничих фондів замовника, з домовленістю визначення об`єму, характеру, строків та вартості робіт на підставі замовлень, відомостей дефектів, проектної документації, кошторисів, погоджених і затверджених у встановленому порядку, а також складеною по цим взаємовідносинам первинною документацією, а саме копіями: актів за формою КБ-2в №98 від 10.04.2015 р,№99 від 30.04.2015 р, №78 від 30.04.2015 р, №79 від 30.04.2015 р, №80 від 30.04.2015 р, №81 від 30.04.2015 р, №82від 30.04.2015 р, №83 від 30.04.2015 р, №84 від 30.04.2015 р, №86 від 30.04.2015 р, №85 від 30.042015 р, №87 від 30.04.2015 р, №88 від 30.04.2015 р, №89 від 30.04.2015 р, №90 від 30.04.2015 р, №91 від 30.04.2015 р, №92 від 30.04.2015 р, №93 від 30.04.2015 р, №94 від 30.04.2015 р, №95 від 30.04.2015 р, №96 від 30.04.2015 р, №97 від 30.04.2015 р, № 98 від 30.04.2015 р, №100 від 30.04.2015 р; актів здачі-приймання матеріалів №98 від 10.04.2015 р, №99 від 30.04.2015 р; актів  на витрачені матеріали №98 від 10.04.2015 р, №99 від 30.04.2015 р; рахунків на оплату №111 від 10.04.2015 р, №139 від 30.04.2015 р,№112 від 30.04.2015 р,№113 від 30.04.2015 р, №114 від30.04.2015 р, №115 від 30.04.2015 р, №116 від 30.04.2015 р, №117 від 30.04.2015 р, №120 від 30.04.2015 р, №119 від 30.04.2015 р, №121 від 30.04.2015 р, №122 від 30.04.2015 р, №123 від  30.04.2015 р, №124 від 30.04.2015 р, №125 від 30.04.2015 р, №126 від 30.04.2015 р, №127 від 30.04.2015 р, №128 від 30.04.2015 р, №129 від 30.04.2015 р, №130 від 30.04.2015 р, №131 від  30.04.2015 р, №132 від 30.04.2015 р, №140 від 30.04.2015 р; заяв про залік зустрічних однорідних вимог №06/1160 від 27.08.2015 р, №06/1298 від 30.09.2015 р; виписок з особового рахунку ПАТ "ДМК" про проведені платежів на користь ТОВ «ІНТЕРКОНСТРУКЦІЯ»; і відомостей бухгалтерського обліку за квітень 2015 року.
          Задовольняючи вимоги позивача у цій справі у зазначеній частині, суд першої інстанції виходив саме з наявності у розпорядження позивача вищенаведених первинних та облікових документів, які на переконання суду першої інстанції є належно оформленими та підтверджуючими взаємне виконання позивачем та його контрагентом умов договорів підряду. Разом з тим, суд першої інстанції взагалі не звернув уваги на те, що основним видом діяльності ТОВ «ІНТЕРКОНСТРУКЦІЯ» є неспеціалізована оптова торгівля - 46.90, фактичне місцезнаходження вказаного контрагента є місто Київ, а його кількість працівників за даними звіту 1 ДФ за штатом станом на 01.04.2015 року становила 36 осіб (включаючи директора та бухгалтера). Більш того, в ході перевірки було надано лист ТОВ «Інтерконструкція» від 09.06.2015 №150 яким повідомлено, що для виконання робіт субпідрядні організації не залучались. Наведене у свою чергу зобов`язувало адміністративний перевірити та переконатися про реальну можливість ТОВ "Інтерконструкція" виконати умови договору підряду при наявності незначної кількості працівників, які з урахуванням виду діяльності ТОВ "Інтерконструкція" не можуть мати навіть досвіду роботи по ремонту та технічному обслуговуванню основних виробничих фондів промислового металургійного підприємства.  
          Крім того, звертає на себе увагу також і той факт, що пропуск для виконання робіт на території ПАТ «ДМКД» по вказаним договорам підряду в 2015 році отримувався 41 особою, але за переліком цих осіб, працівниками ТОВ «Інтерконструкція» є тільки 11 осіб, ідентифікувати інших осіб, які виконували роботи на території ПАТ «ДМКД», контролюючий орган під час перевірки не зміг, а позивачемне надано ні перевіряючим ні суду будь-якої інформації про укладення ТОВ «Інтерконструкція» цивільно-правових угод з фізичними особами задля надання послуг. Разом з тим, первіркою встановлено, а позивачем не спростовано, що витрати людино/годин ТОВ «Інтерконструкція» при виконання робіт у квітні 2015 року виходячи із розрахунку робочих днів та 8-годиного робочого дня (відповідно до діючого трудового законодавства) становило згідно актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2 - 9 412,84 людино/годин, для чого необхідно було 82 особи. Оскільки ТОВ «Інтерконструкція» ні теоритично ні практично не міг забеспечити власними силами виконання умов договору підряду на території підприємства позивача з урахування виду діяльності (неспеціалізована оптова торгівля) та наявних у нього трудових ресурсів (36 осіб включаючи директора та бухгалтера) при мінімальній потребі залучення до виконання ремонтних робіт 82 особи, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про не реальність надання послуг позивачу з боку ТОВ "Інтерконструкція", і відповідно, про безпідставність сформовано позивачем податкового кредиту по взаємовідносинам ТОВ "Інтерконструкція" за квітень 2015 року на суму ПДВ - 33 102,20 грн.
         5). перевіряючи правомірність сформованого позивачем по взаємовідносинам з ТОВ  «УКРСПЕЦМЕХАНОМОНТАЖ» (код ЄДРПОУ 33857210) на підставі податкових накладних (№23 від 21.03.2015 року, №38 від 30.04.2015 року, №20 від 31.03.2015 року, №21 від 31.03.2015 року, №22 від 31.03.2015 року, №35 від 30.04.2015 року, №36 від 30.04.2015 року, №37 від 30.04.2015 року, №39 від 15.04.2015 року, №24 від 20.03.2015 року, №25 від 31.03.2015 року, №26 від 31.03.2015 року, №27 від 31.03.2015 року, №28 від 31.03.2015 року, №29 від 31.03.2015 року, №30 від 31.03.2015 року, №31 від 27.03.2015 року) податкового кредиту:  за листопад 2014 року - із суми 778 709,64 грн., з якої ПДВ становить - 129 784,94 грн.; за березень 2015 року - із суми 1 802 200,92 грн., з якої ПДВ становить - 300 366,82 грн.; і за квітень 2015 року - із суми 149 238,84 грн., з якої ПДВ становить - 24 873,14 грн. – суд першої інстанції брав до уваги первинну документацію по взаємовідносинам позивача з цим контрагентом, а саме: 
          - укладені договори підряду №14-1720-02 від 08.10.2014 року, №15-0091-02 від 14.01.2015 року, №15-0643-02 від 30.03.2015 року, №13-2404-02 від 24.12.2016 року, за умовами яких замовник (позивач) доручає, а підрядник (ТОВ «Укрспецмеханомонтаж») бере на себе зобов`язання виконати поліпшення по об`єкту "Будівлі приймальних бункерів сирої руди" інвентарний №0110019, а також капітальні та поточні ремонти основних виробничих фондів замовника, з домовленістю про те, що об`єм, характер, строки та вартість робіт будуть визначатися на підставі замовлень, відомостей дефектів, проектної документації, кошторисів, погоджених і затверджених у встановленому порядку.
          - копії рахунків №23 від 21.03.2015 року, №38 від 30.04.2015 року, №20 від 31.03.2015 року, №21 від 31.03.2015 року, №22 від 31.03.2015 року, №35 від 30.04.2015 року, №36 від 30.04.2015 року, №37 від 30.04.2015 року, №39 від 15.04.2015 року, №24 від 20.03.2015 року, №25 від 31.03.2015 року, №26 від 31.03.2015 року, №27 від 31.03.2015 року, №28 від 31.03.2015 року, №29 від 31.03.2015 року, №30 від 31.03.2015 року, №31 від 27.03.2015 року;
          - копії актів за формою КБ-2в №23 від 21.03.2015 року, №38 від 30.04.2015 року, №20 від 31.03.2015 року, №21 від 31.03.2015 року, №22 від 31.03.2015 року, №35 від 30.04.2015 року, №36 від 30.04.2015 року, №37 від 30.04.2015 року, №39 від 15.04.2015 року, №24 від 20.03.2015 року, №25 від 31.03.2015 року, №26 від 31.03.2015 року, №27 від 31.03.2015 року, №28 від 31.03.2015 року, №29 від 31.03.2015 року, №30 від 31.03.2015 року, №31 від 27.03.2015 року, №225 від 28.11.2014 року, №224 від 28.11.2014 року;
          - копії актів здачі-приймання матеріалів №20, №21, №22, №35, 36, №37, №39, №25, №26, №27, №28, №29, №30, №31;
- копії актів на витрачені матеріали №20, №21, №22, №35, №36, №37, №39, №24, №25, №26, №27, №28, №29, №30, №31;
          - виписки з особового рахунку ПАТ "ДМК" про проведені платежі на користь ТОВ «УКРСПЕЦМЕХАНОМОНТАЖ»; а також копії службових записок, довідок цехів про використані матеріали, механізми, та відомостей бухгалтерського обліку за листопад 2014 року, березень та квітень 2015 року.
          Водночас, суд першої інстанції взагалі лишив без уваги обставини, які свідчать про відсутність у ТОВ «Укрепецмеханомонтаж» можливості виконати узяті на себе за договорами підряду №14-1720-02, №15-0091-02, №15-0643-02, №13-2404-02 зобов`язання виконання поліпшення по об`єкту "Будівлі приймальних бункерів сирої руди" та капітальні і поточні ремонти основних виробничих фондів замовника у зв`язку з відсутністю у нього достатньої кількості трудових ресурсів та не підтвердження здійснення господарської діяльності із контрагентами-постачальниками, а саме:
Кількість працівників за даними звіту 1 ДФ ТОВ «Укрспецмеханомонтаж» за IV квартал 2014 року (станом на 28.11.2014) – становило 3 особи, а за І квартал 2015 року – становило 2 особи. Відповідно до наданих на перевірку актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в, витрати людино/годин ТОВ «Укрспецмеханомонтаж» становило за листопад 2014 за договором №13-2404-02 - 1 053,00 люд./год, за договором 14-1720-02 - 0,0 люд./год. Виходячи з фактичної чисельності ТОВ «Укрсгіецмеханомонтаж» (за даними звіту 1 ДФ) станом на 28.11.2014 року (у перевіряємому періоді 3 особи), для виконання робіт на ПАТ «ДМК їм. Дзержинського» по зазначеним договорам працівники ТОВ «Укрспецмеханомонтаж» мали б були працювати 32 годину на добу, що є фізично не можливим, а відповідно і не підтверджує реальність надання послуг.
Відповідно до наданих в ході перевірки актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в, витрати людино/годин складали: за березень 2015 - 60 144,36 людино/годин (за договором № 15-0091-02 - 1 352,00 люд./год., за договором № 14-1720-02 - 2 565,00 люд./год. І за договором № 15-0643-02-56 - 227,36 люд./год.), за квітень 2015 - 7 012,1 людино/годин (за договором № 15-0091-02 - 4 236,10 люд./год. і за договором № 14-1720-02 - 2 776,00 люд./год.)
Для виконання робіт на ПАТ «ДМКД» по зазначеним договорам, виходячи з фактичної чисельності працівників ТОВ «Укрспецмеханомонтаж» (за даними звіту 1 ДФ), вони повинні були працювати у березні - 2 704 годин на добу, а у квітні - 208 годин на добу, що є фізично не можливим, а відповідно свідчить про не реальність надання послуг.
Згідно наданих до перевірки договорів, підрядник мав право залучати до виконання робіт на ПАТ «ДМКД» субпідрядні організації, але інформація щодо виконання зазначених робіт субпідрядними організаціями в листопаді 2014 року відсутня. А згідно наданих до перевірки договорів, підрядник ТОВ «Укрспецмеханомонтаж» укладав типові договори підряду із субпідрядними організаціями МПП «СПЕЦМЕХА    НОМОНТАЖ» (код за ЄДРПОУ 13434160) основний вид економічної діяльності якого є 33.20 - установлення та монтаж машин і устаткування, та з ПП «ТРАНС СТРОЙ-Д» (код за ЄДРПОУ 39291062), основний вид економічної діяльності якого є 46.73 - оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, з фактичною чисельністю працівників 8 осіб, і Свідоцтво платника ПДВ якого анульовано 27.11.2014 р. Відповідно до укладених із зазначеними контрагентами договорів, ТОВ «Укрспецмеханомонтаж» як «Підрядник» доручав під своїм керівництвом, а «Субпідрядник» мав виконувати поточні, капітальні ремонти та модернізацію обладнання в цехах ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», ПАТ «Евраз - ДМЗ ім. Петровського», ПАТ «ІНТЕРПАЙП НТЗ», ПрАТ «Техмаш» та ПАТ «ДМК». Проте, за даними комп`ютерної автоматизованої системи «Картка платника» «Податковий блок» свої податкові зобов`язання МПП «Спецмеханомонтаж» за березень 2015 року сформував по взаємовідносинам з ТОВ «Укрепецмеханомонтаж» та ПАТ «Евраз - ДМ3 ім., Петровського», а у квітні 2015 року лише з ПАТ «Евраз - ДМ3 ім.Петровського»
При цьому, згідно наданих позивачем до перевірки списків пропускного режиму за 2015 рік, кількість працівників яка мала право проходити на територію комбінату (від підрядника ТОВ «Укрспецмеханомонтаж») складала 98 осіб, але при співставленні наданого переліку працівників із звітами 1-ДФ підрядної та субпідрядних організацій, встановлено  співпадіння лише по 41-й особі, а згідно податкової інформації від ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного Управління ДФС у Дніпропетровській області від 27.05.2015 № 10300/7/04-67-22-02, здійснення господарської діяльності ТОВ «Укрепецмеханомонтаж» з контрагентами за період жовтень - грудень 2014 року, січень та лютий 2015 року не підтверджена взагалі, що у сукупності з вищенаведеним свідчить про неможливість здійснення ТОВ «Укрепецмеханомонтаж» господарської діяльності в розумінні п. п, 14.1.36 Податкового кодексу, і відповідно нереальності отриманих позивачем від вказаного контрагента послуг.
6). Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ПП «ВСК» (код ЄДРПОУ 21938806) задля перевірки правомірності формування позивачем податкового кредиту за квітень 2015 року на суму 13 493,69 грн., судом першої інстанції при задоволенні вимог позивача було враховано як укладені між ПАТ «ДМК» (замовник) та ПП «ВСК» (підрядник) договори підряду №14-2007-02 від 03.12.2014 року, №15-0210-02 від 27.01.2015 року, №15-0038-02 від 08.01.2015 року, за умовами яких підрядник зобов`язувався виконувати роботи з поліпшення (реконструкції, модернізації) і поточні ремонти та технічне обслуговування та утримання основних виробничих фондів замовника, з домовленністю визначення об`єму, характеру, строків та вартості робіт на підставі замовлень, відомостей дефектів, проектної документації, кошторисів, погоджених і затверджених у встановленому порядку, а також первинні документи, а саме копії: податкових накладних №34 від 16.04.2015 року, №36 від 22.04.2015 року, №31 від 07.04.2015 року, №32 від 06.04.2015 року, №33 від 10.04.2015 року, №35 від 27.04.2015 року, №37 від 27.04.2015 року, №38 від 30.04.2015 року – на загальну суму 80 962,09 грн., в т.ч. ПДВ - 13 493,69 грн.; рахунків-фактур №СФ00000039 від 16.04.2015 року, №СФ00000041 від 22.04.2015 року, №СФ00000036 від 07.04.2015 року, №СФ00000037 від 06.04.2015 року, №СФ00000038 від 10.04.2015 року, №СФ00000040 від 27.04.2015 року, №СФ00000042 від 30.04.2015 року, №СФ00000043 від 30.04.2015 року; актів за формою КБ-2в №34 від 16.04.2015 року, №36 від 22.04.2015 року, №31 від 07.04.2015 року, №32 від 06.04.2015 року, №33 від 10.04.2015 року, №35 від 27.04.2015 року, №37 від 30.04.2015 року, №38 від 30.04.2015 року; службових записок, довідок цехів про використані матеріали, механізми; виписки з особового рахунку ПАТ "ДМК" про проведені платежі на користь ПП «ВСК»; та відомостей бухгалтерського обліку за квітень 2015 року.
Разом з тим, судом першої інстанції було проігноровано, але судом апеляційної інстанції враховується, що ПП «ВСК» за штатом згідно даних звіту 1 ДФ має тільки 2 особи, але для виконання робіт на ПАТ «ДМК ім. Дзержинського» субпідрядні організації вказаним контрагентом не залучалися, також як і не укладалися цивільно-правові угоди з фізичними особами, а тому зазначені в актах приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2 витрати ПП «ВСК» у квітні 2015 року - 606,96 людино/годин, що виходячи із кількості робочих днів у квітні 2015 року та 8-годиного робочого дня мали б виконуватися 2 особами ПП «ВСК» (за даними звіту 1 ДФ) - 221 годин на добу, що є фізично не можливим задля виконаня зазначених в актах виконаних обсягу будівельних робіт та відповідно не підтверджує реальність надання послуг позивачу власними силами ПП «ВСК».
7).     Стосовно включених ПАТ «ДМК» у квітні 2015 року по взаємовідносинам з ТОВ «ПП «МСР-2» податкового кредиту по податковим накладним №1 від 14.04.2015 року, №2 від 14.04.2015 року, №3 від 27.04.2015 року, №5 від 30.04.2015 року, №6 від 30.04.2015 року, №7 від 30.04.2015 року, №10 від 30.04.2015 року, №11 від 30.04.2015 року, №12 від 30.04.2015 року, №4 від 30.04.2015 року, №8 від 30.04.2015 року, №9 від 30.04.2015 року - на загальну суму 229 702,62 грн., у т.ч. ПДВ - 38 283,77 грн., суд першої інстанції узяв до уваги укладені між позивачем та ТОВ «ПП «МСР-2» договори підряду №15-0062-02 від 12.01.2015 року та №15-0063-02 від 12.01.2015 року, за умовами яких замовник доручає, а підрядник зобов`язується виконати капітальні та поточні ремонти основних виробничих фондів замовника, з домовленістю визначення об`єму, характеру, строків та вартості робіт на підставі замовлень, відомостей дефектів, проектної документації, кошторисів, погоджених і затверджених у встановленому порядку, а також копії первинних документів: платіжних вимог №33 від 14.04.2015 року, №34 від 14.04.2015 року, №36 від 27.04.2015 року, №37 від 30.04.2015 року, №38 від 30.04.2015 року, №39 від 30.04.2015 року, №42 від 30.04.2015 року, №43 від 30.04.2015 року, №44 від 30.04.2015 року, №35 від 30.04.2015 року, №40 від 30.04.2015 року, №41 від 30.04.2015 року; актів за формою КБ-2в №33 від 14.04.2015 року, №34 від 14.04.2015 року, №36 від 27.04.2015 року, №37 від 30.04.2015 року, №38 від 30.04.2015 року, №39 від 30.04.2015 року, №42 від 30.04.2015 року, №43 від 30.04.2015 року, №44 від 30.04.2015 року, №35 від 30.04.2015 року, №40 від 30.04.2015 року, №41 від 30.04.2015 року; актів здачі-приймання матеріалів №33 від 07.04.2015 року, №34 від 07.04.2015 року, №36 від 22.04.2015 року, №37 від 24.04.2015 року, №38 від 24.04.2015 року, №39 від 14.04.2015 року, №42 від 14.04.2015 року, №43 від 01.04.2015 року, №44 від 01.04.2015 року, №35 від 01.04.2015 року, №40 від 01.04.2015 року, №41 від 01.04.2015 року;  актів на витрачені матеріали №33 від 14.04.2015 року, №34 від 14.04.2015 року, №36 від 27.04.2015 року, №37 від 30.04.2015 року, №38 від 30.04.2015 року, №39 від 30.04.2015 року, №42 від 30.04.2015 року, №43 від 30.04.2015 року, №44 від 30.04.2015 року, №35 від 30.04.2015 року, №40 від 30.04.2015 року, №41 від 30.04.2015 року; виписок з особового рахунку ПАТ «ДМК» про проведені платежі на користь ТОВ «ПП «МСР-2»; заяви про залік зустрічних однорідних вимог №06-1063 від 29.07.2015 року; та відомостей бухгалтерського обліку за квітень 2015 року.
Разом з тим, задовольняючи вимоги позивача на підставі наведених вище первиних документів, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги факт аналювання свідоцтва платника ПДВ за ініціативою платника ще 12.10.2012 р., а кількість працівників відповідно звіту 1 ДФ ТОВ «ПП «МСР-2» за І квартал 2015 року – становило 17 осіб і субпідрядні організації для виконання робіт з 01.01.2015-31.05.2015 на ПАТ «ДМКД» згідно листа ТОВ «ПП «МСР-2» не залучались. Вказані обставини у даному випадку мають суттєве значення, оскільки у особи, яка не зареєстрована у контролюючому органі платником ПДВ податку, відсутнє право складати податкову накладну, підрядник зобов`язуючись виконати капітальні та поточні ремонти основних виробничих фондів замовника, як мінімув повинен мати для цього необхідні трудові ресурси. Однак, у даному спірному випадку, працівникам ТОВ «ПП «МСР-2» в перевіряємий період пропуск для виконання робіт на території ПАТ «ДМК» взагалі не видавався, але згідно актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КВ-2в у той же час зафіксовано витрати ТОВ «ПП «МСР-2» у квітні 2015 - 9282,05 людинно/годин (договір № 15-0062-02 - 7 618,05 люд./год, договір № 15-0063-02 - 1 664,0 люд./год), і відповідно, враховуючи кількість робочих днів у квітні 2015 та 8-годний робочий день (відповідно до діючого трудового законодавства) для виконання зазначених в актах робіт по капітальним та поточним ремонтам основних виробничих фондів позивача, необхідна кількість робітників ТОВ «ПП «МСР-2» мала б становити - 163 особи, оскільки при відсутності найманих працівників і придбання послуг від сторонніх організацій, наявною за штатним розписом кількістю працівників ТОВ «ПП «МСР-2» станом на 01.04.2015 року  необхідно було б працювати в квітні 2015 року - 77 годин на добу, що є фізично не можливим та підтверджує не реальність надання послуг. 
8). Перевіряючи обгрунтованність включення ПАТ «ДМК» податкових накладних (№1 від 30.04.2015 року, №2 від 30.04.2015 року, №3 від 30.04.2015 року, №4 від 30.04.2015 року, №5 від 30.04.2015 року, №6 від 30.04.2015 року, №7 від 30.04.2015 року, №8 від 30.04.2015 року, №9 від 30.04.2015 року, №10 від 30.04.2015 року, №11 від 30.04.2015 року, №12 від 30.04.2015 року) до складу податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «УКР АЛЕКС СЕРВІС» за листопад 2014 року на загальну суму 73164,00 грн, в т.ч. ПДВ  12194,00 грн. та за квітень 2015 року на загальну суму 73164,00 грн, в т.ч. ПДВ  13066,40 грн. – суд першої інстанції узяв до уваги лише зміст наявних у позивача первинних документів, які складалися нібито на на виконання договорів підряду №15-0090-02 від 14.01.2015 року та №13-2433-02 від 25.12.2013 року, а саме копії: вказаних податкових накладних; рахунків-фактур №43 від 30.04.2015 року, №44 від 30.04.2015 року, №45 від 30.04.2015 року, №46 від 30.04.2015 року, №47 від 30.04.2015 року, №48 від 30.04.2015 року, №49 від 30.04.2015 року, №50 від 30.04.2015 року, №51 від 30.04.2015 року, №52 від 30.04.2015 року, №53 від 30.04.2015 року, №54 від 30.04.2015 року; актів за формою КБ-2в №198 від 30.04.2015 року, №199 від 30.04.2015 року, №200 від 30.04.2015 року, №201 від 30.04.2015 року, №202 від 30.04.2015 року, №203 від 30.04.2015 року, №204 від 30.04.2015 року, №205 від 30.04.2015 року, №73 від 30.04.2015 року, №74 від 30.04.2015 року, №75 від 30.04.2015 року, №76 від 30.04.2015 року;  актів здачі-приймання матеріалів №198 від 01.04.2015 року, №199 від 06.04.2015 року, №200 від 08.04.2015 року, №201 від 13.04.2015 року, №202 від 15.04.2015 року, №203 від 20.04.2015 року, №204 від 22.04.2015 року, №205 від 27.04.2015 року, №73 від 02.04.2015 року, №74 від 15.04.2015 року, №75 від 23.04.2015 року, №76 від 01.04.2015 року; актів на витрачені матеріали №198 від 03.04.2015 року, №199 від 08.04.2015 року, №200 від 10.04.2015 року, №201 від 15.04.2015 року, №202 від 17.04.2015 року, №203 від 22.04.2015 року, №204 від 24.04.2015 року, №205 від 30.04.2015 року, №73 від 14.04.2015 року, №74 від 21.04.2015 року, №75 від 30.04.2015 року, №76 від 30.04.2015 року; виписок з особового рахунку ПАТ "ДМК" про проведені платежі на користь ТОВ "УКР АЛЕКС СЕРВІС"; та відомостей бухгалтерського обліку за квітень 2015 року.
Разом з тим, судом першої інстанції не врахував суттєві у даному випадку обставини, які впливають на вирішення питання правомірності/неправомірності податкового повідомлення рішення податкового органу в цій частині, на які апеляційний суд вважає за необхідне акцентувати увагу. А саме, колегія суддів звертає увагу на те, що кількість працівників за даними звіту 1 ДФ ТОВ «Укр Алекс Сервіс» за IV квартал 2014 року та І квартал 2015 року – становила 2 особи, наймані працівники відсутні, і придбання послуг від сторонніх субпідрядних організацій задля виконання робіт на території ПАТ «ДМК» не прослідковуєтьсязалізо-кремнієвий.
Проте, згідно наданої позивачем інформації, перелік працівників ТОВ «Укр Алекс Сервіс», які отримували пропуск для виконання робіт на території ПАТ «ДМК» у квітні 2015 році складає 13 осіб (включаючи директора ТОВ «Укр Алекс Сервіс»), але окрім директора, інші працівники із списку не рахуються в штаті ТОВ «Укр Алекс Сервіс».
Крім того, відповідно змісту актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2, витрати людино/годин ТОВ «Укр Алекс Сервіс» в листопаді 2014 складають 3 190,0 людино/годин, а у квітні 2015 - 3 429,0 людино/годин, тобто 2 особи (за даними звіту 1 ДФ), для виконання поточних будівельних робіт основних виробничих фондів ПАТ «ДМК» у зазначеному обсязі виходячи з 8 - годинного робочого дня та кількості робочих днів в листопаді 2014 року і у квітні 2015 року повинні були працювати в листопаді 2014 року - 80 годин на добу, а у квітні 2015 - 82 години на добу, що є не фізично можливим та відповідно, не підтверджує реальність надання послуг.
Отже, відсутність необхідних трудових ресурсів в ТОВ «Укр Алекс Сервіс» для надання послуг, визначених в договорах з ПАТ «ДМК», дає змогу стверджувати про неможливість здійснення цим контрагентом господарської діяльності в розумінні п.п.14.1.36 Податкового кодексу, що свідчить про порушення ПАТ «ДМК» вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст, 198, ст. 201 Податкового кодексу України та про завищення суми податкового кредиту (рядок 17 Декларації) за листопад 2014 року на 12 194 гри. і за квітень 2015 року на 13 066 грн., а відповідно, свідчить про відсутність у адміністративного суду правових підстав для задоволення вимог позивача в зазначеній частині.
Підсумовуючи вищевикладені обставини та факти у їх сукупності, колегія суддів задовольняючи скаргу податкового органу виходить із формального підходу суду першої інстанції, який повинен був враховувати, що наявність первинних документів є обов`язковою, але не єдиною достатньою умовою для формування податкового кредиту та витрат, оскільки складення первинного документа не є беззаперечним доказом реальності господарської  операції, а виконання зобов`язання за правочином зумовлюється не тільки складанням первинних документів, а й іншими обставинами, які підтверджують реальне постачання товару та надання послуг від постачальників.
Тобто, у даному спірному випадку важливим є не тільки доводи позивача та наявні в його розпорядженні документи, складені з посиланням на поставку товарів (послуг), і цитування встановлених в ході перевірки порушень, а й врахування відсутності у всіх контрагентів позивача необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу: фактичної відсутності управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, ланцюгу і часу постачання товару (послуг), тощо, що в свою чергу свідчити на користь неможливості поставити відповідний товар (послугу) та фактичного нездійснення операцій, навіть за умови підтвердження таких обставин відповідними доказами.
У даному випадку колегія суддів наголошує, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця – права на формування цієї податкової вигоди, навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та, незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.
Виходячи з того, що платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має діяти з належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема, формування податкового кредиту з ПДВ, колегія суддів підсумовуючи викладені по тексту постанови обставини акцентує увагу на доказово доведених відповідачем фактах штучного формування податкового кредиту для позивача з причин відсутності у його контрагентів:
- ланцюгу походження та руху товарів, необхідних умов для здійснення господарських операцій (приміщень для зберігання, засобів для перевезення (навантаження, розвантаження) та виробництва вищезазначених товарів) – ТОВ НВО «Укрпромекологія», ТОВ «Укрспецконструкція», ТОВ «МІЖНАРОДНА ІНФОРМАЦІЙНА АГЕНЦІЯ», ТОВ «АЛЬТ ГРУП», ТОВ «НВО «АЛЬФА-ДНІПРО», ТОВ «ФАРКОН», ТОВ «ТАНДЕМ ТОРГ ТК». Особливу увагу привертає на себе при цьому постачання позивачу товару контрагентами ТОВ «ФАРКОН» та ТОВ «ТАНДЕМ ТОРГ ТК»  з непідконтрольної на той час території України;
- відсутності чисельності працівників для діяльності у задекларованих обсягах усіх без виключення контрагентів позивава, тобто, як постачальників товару: ТОВ НВО «Укрпромекологія», ТОВ «Укрспецконструкція», ТОВ «МІЖНАРОДНА ІНФОРМАЦІЙНА АГЕНЦІЯ», ТОВ «АЛЬТ ГРУП», ТОВ «НВО «АЛЬФА-ДНІПРО», ТОВ «ФАРКОН», ТОВ «ТАНДЕМ ТОРГ ТК», так і постачальників послуг/робіт: ТОВ ВКФ «ДНІПРОРЕМОНТ-АГ», ТОВ ІВБП «ОРГХІМПРОМ», ПП «ПРОМ-ПАРТНЕР», ТОВ «ІНТЕРКОНСТРУКЦІЯ»; ТОВ «УКРСПЕЦМЕХАНОМОНТАЖ», ПП «ВСК», ТОВ «УКР АЛЕКС СЕРВІС», ТОВ «ПП «МСР-2»;
- відсутність Свідоцтва платника ПДВ на час постачання позивачу товару у ТОВ «Укрспецконструкція» (якому за рішенням контролюючого органу анульовано свідоцтво ПДВ ще 03.10.2014 з внесенням відповідної інформації до ЄДР) і у ТОВ «ТАНДЕМ ТОРГ ТК» (Свідоцтво платника ПДВ анульовано за ініціативою платника 16.01.2015 р.), а також на час виконання будівельних робіт у ТОВ «ПП «МСР-2» (який анулював за власною ініціативою свідоцтво платника ПДВ ще 12.10.2012 р.), але якими у той же час складалися податкові накладні з визначенням сум ПДВ: 
- №4 від 22.04.2015 року, №6 від 29.04.2015 року (ТОВ «Укрспецконструкція»); 
- №27 від 08.01.2015 року із розрахунком коригування №24 від 20.04.2015 року, №28 від 08.01.2015 року, №29 від 08.01.2015 року, №30 від 08.01.2015 року, №43 від 14.01.2015 року, №57 від 18.01.2015 року, №58 від 18.01.2015 року, №80 від 28.01.2015 року, №82 від 31.01.2015 року (ТОВ «ТАНДЕМ ТОРГ ТК»);
- №1 від 14.04.2015 року, №2 від 14.04.2015 року, №3 від 27.04.2015 року, №5 від 30.04.2015 року, №6 від 30.04.2015 року, №7 від 30.04.2015 року, №10 від 30.04.2015 року, №11 від 30.04.2015 року, №12 від 30.04.2015 року, №4 від 30.04.2015 року, №8 від 30.04.2015 року, №9 від 30.04.2015 року (ТОВ «ПП «МСР-2»),  а позивачем у свою чергу було віднесено по цим податковим накладним до податкового кредиту: у листопаді 2014 року на суму ПДВ 263 500 грн., за грудень 2014 року на суму ПДВ 287 667 грн., за квітень 2015 року на суму ПДВ 180 827 грн. – по взаємовідносинам з ТОВ «Укрспецконструкція»; у січні 2015 року на суму ПДВ 1 860 768.0 грн. (із загальної суми поставки на суму 11 164 608,0 грн.) - по взаємовідносинам з ТОВ «ТАНДЕМ ТОРГ ТК»; а також за квітень 2015 року по взаємовідносинам ТОВ «ПП «МСР-2» на суму ПДВ - 38 283,77 грн. При цьому, будь-якого коригування в цій частині не відбувалося. 
Право на нарахування ПДВ та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 ПКУ     (п. 201.8 ПКУ), аналогічна норма щодо права на складання податкових накладних зазначена у п. 184.5 ПКУ. Відповідно до п. 184.1 ПКУ, реєстрація платника ПДВ діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом його вилучення з Реєстру платників ПДВ, інформація в якому постійно оновлюється з її оприлюдненням на власному офіційному веб-сайті податкового органу, і відповідно, позивач формуючи у листопаді, грудні  2014 року та у квітні 2015 року податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ «Укрспецконструкція» та ТОВ «ПП «МСР-2» не міг бути не обізнаним про те, що вказані контрагенти не є платниками ПДВ, що відповідно підтверджує штучне формування позивачем свого податкового кредиту.
Вказані вище факти, також як і описані по тесту постанови апеляційного суду обставини, що встановлені в ході апеляційного перегляду даної справи у їх сукупності свідчать про не підтвердження позивачем реального здійснення спірних господарських операцій з усіма без виключення його контрагентами, щодо взаємовідносин з якими здійснювалась перевірка.
Апеляційний адміністративний суд резюмуючи вищевикладене дійшов висновку, що за встановленими у цій справі обставинами позивачем не підтверджено реальності здійснення господарських операцій з поставки продукції і отримання послуг/робіт за наслідками взаємовідносин із контрагентами TOB «НВО «Укпромекологія», ТОВ «Укрспецконструкція», ТОВ ВКФ «Дніпроремонт-АГ», ТОВ ІВБП «Оргхімпром», ПП «Пролм-Партнер», ТОВ «Міжнародна Інформаційна агенція», ТОВ «Альт груп», ТОВ «Інтерконструкція», ТОВ «НВО «Альфа-Дніпро», ТОВ «Укрспецмеханмонтаж», ПП «ВСК», ТОВ «Укр Алекс Сервіс», ТОВ «ПП «МСР-2», ТОВ «Фаркон», ТОВ «Тандем Торг ТК», а тому колегія суддів вважає не обґрунтованим висновок суду першої інстанції у цій справі про задоволення вимог позивача у повному обсязі. Виходячи із встановленого факту відсутності у позивача права на отримання податкових вигод за формально задекларованими операціями, колегія суддів визнає правильним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити у справі інше рішення про відмову у задоволені вимог позивача у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 242, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

                                                            П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків – задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року  - скасувати.
У задоволені адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень – відмовити у повному обсязі.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов