ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року 
м. Київ

справа №420/3668/21
адміністративне провадження № К/990/2125/22  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Тацій Л.В.,  Бучик А.Ю., 
розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу               № 420/3668/21           
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року (прийняту у складі головуючого судді Білостоцького О.В.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року (постановлену у складі колегії суддів: судді-доповідача - Танасогло Т.М., суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.)
у с т а н о в и в :
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          У березні 2021 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області, відповідач), в якому просила:
-          визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 25 листопада 2020 року щодо зменшення основного розміру пенсії позивачки за вислугу років з 90% до 59% грошового забезпечення при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 жовтня 2020 року згідно довідки прокуратури Одеської області №385 від 05 листопада 2020 року та з обмеженням граничного розміру;
-          визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 17 лютого 2021 року №951380823736 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії згідно довідки прокуратури Одеської області №385 від 05 листопада 2020 року в розмірі 90% від місячної суми заробітної плати від 05 листопада 2020 року №385 без обмеження її граничного розміру, починаючи з 01 жовтня 2020 року, з урахуванням раніше проведених виплат;
-          зобов`язання Головне Управління Пенсійного Фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, що діяв на час призначення пенсії, виходячи із розрахунку 90% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати прокурора відділу, згідно довідки прокуратури Одеської області від 05 листопада 2020 року №385 без обмеження її граничного розміру, починаючи з 01 жовтня 2020 року з урахуванням раніше проведених виплат.
2.          В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає, що рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 25 листопада 2020 року є протиправним, оскільки перерахунок пенсії здійснений відповідачем із зміною раніше призначеного відсоткового розміру пенсії із 90% на 59% від суми місячної заробітної плати та застосовано обмеження розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
3.          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо обмеження ОСОБА_1 з 01.10.2020 року пенсії максимальним розміром.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести ОСОБА_1 з 01.10.2020 року нарахування та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.
В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ГУ ПФУ в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 908,00 грн.
4.          Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно було обмежено пенсію ОСОБА_1 максимальним розміром, оскільки обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим Законом України №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом. Посилаючись на п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (яким безпосередньо й внесено зміни до закону №1697 щодо обмеження пенсій максимальним розміром), врахувавши що пенсію позивачці призначено у 2008 році, суд зазначив, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01 січня 2016 року.
Щодо вимоги ОСОБА_1 стосовно безпідставного зменшення відповідачем при перерахунку її пенсії відсоткового розміру пенсії з 90% до 59%, суд першої інстанції зазначив, що 25 листопада 2020 року ГУ ПФУ в Одеській області було здійснено позивачці перерахунок пенсії з 01 жовтня 2020 року на підставі довідки Одеської обласної прокуратури № 385 від 05 листопада 2020 року. При цьому, при здійсненні вказаного перерахунку розмір пенсії було обраховано виходячи з 59% від середнього заробітку. Суд першої інстанції вказав, що при перерахунку пенсії має застосовуватись норма, що визначала розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, у даному випадку це 59%.
Також, суд першої інстанції не прийняв до уваги постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 18.10.2016р. по справі № 523/12275/16-а, зазначивши, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом та зауважив, що у зазначеному рішенні судом не надавалась оцінка діям пенсійного фонду щодо призначення ОСОБА_1 пенсії у 2008 році, виходячи з 59% (а не 90%).
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5.          Постановою від 13 грудня 2021 року П`ятий апеляційний адміністративний суд апеляційні скарги ГУ ПФУ в Одеській області та ОСОБА_1 задовольнив частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року скасував.
Ухвалив у справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково.
Визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії позивача за вислугу років з 90% до 59% грошового забезпечення при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 жовтня 2020 року згідно довідки прокуратури Одеської області №385 від 05 листопада 2020 року.
Визнав протиправним та скасував рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 17 лютого 2021 року №951380823736 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, на підставі довідки прокуратури Одеської області №385 від 05 листопада 2020 року в розмірі 90% від місячної суми заробітної плати.
Зобов`язав ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі довідки прокуратури Одеської області від 05 листопада 2020 року №385, починаючи з 01 жовтня 2020 року, виходячи із розрахунку 90% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати прокурора відділу, з урахуванням раніше проведених виплат.
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовив.
6.          Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції  виходив з того, що при перерахунку пенсії позивачки відповідно до ч.20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ) відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 статті 86 Закону № 1697-VII, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні, є незмінним.
Крім того, суд зазначив, що право на отримання пенсії в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати підтверджено рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2016 року у справі № 523/12275/16-а. 
При цьому, суд дійшов висновку, що визначені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI обмеження пенсії максимальним розміром розповсюджуються на позивачку.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
7.          17 січня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ГУ ПФУ в Одеській області. 
У касаційній скарзі ГУ ПФУ в Одеській області просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо відсутності підстав обмеження пенсії позивачки максимальним розміром, починаючи з 01 жовтня 2020 року. Відповідач наголошує на тому, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури, має застосовуватись норма Закону № 1697-VІІ який діє станом на час перерахунку та передбачає обмеження виплати пнсії максимальним розміром. 
Також відповідач зазначив, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, прийняв оскаржуване рішення без урахування правової позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 21 грудня 2021 року у справі № 580/5962/20, відповідно до якої у правовідносинах щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом № 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього закону.
Натомість суд щодо спірних правовідносин неправильно застосував положення статті 86 Закону № 1697-VII, статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-XII (далі - Закон № 1789-XII), у зв`язку із чим дійшов помилкових висновків щодо наявності підстав для перерахунку пенсії позивачки у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати.
8.          Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 січня 2022 року визначено склад колегії суддів: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Тацій Л.В., Стеценка С.Г.
На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 28.01.2022 № 159/0/78-22, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Стеценка С.Г., з метою дотримання строків розгляду справ, здійснено за допомогою автоматизованої системи його заміну на суддю Бучик А.Ю. 
9.          Ухвалою Верховного Суду від 20 квітня 2022 року відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.
Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив, що не перешкоджає касаційному перегляду вказаних судових рішень.
Верховний Суд ухвалою від 20 червня 2023 року призначив касаційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження з 20 червня 2023 року.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
10.          Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 17 грудня 2008 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років, яка їй призначалася відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ у розмірі 59% від середнього заробітку.
Позивачка за період з моменту призначення пенсії та до моменту виникнення спірних правовідносин у цій справі неодноразово зверталась до пенсійного органу задля здійснення перерахунку її пенсії на підставі положень ст. 50-1 Закону України №1789-ХІІ у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, у тому числі за рішенням суду.
Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2016 року по справі №523/12275/16-а було зобов`язано УПФ в Суворовському районі м. Одеси здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із розрахунку 90% від нарахованої заробітної плати у зв`язку із збільшенням заробітної плати у відповідності до довідки прокуратури Одеської області від 14 березня 2016 року №385, починаючи з 01 січня 2016 року.
У зв`язку із підвищенням заробітної плати працівників прокуратури позивачці 04 березня 2020 року прокуратурою Одеської області було видано довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) №385, що враховується для перерахунку пенсії.
Заява ОСОБА_1 про здійснення перерахунку її пенсії на підставі зазначеної довідки була залишена ГУ ПФУ в Одеській області без задоволення.
Проте у зв`язку із реформуванням органів прокуратури та початком роботи Одеської обласної прокуратури (наказ Генерального прокурора від 08 вересня 2020 року №414) відбулось чергове підвищення заробітної плати працівників прокуратури. Позивачці 05 листопада 2020 року видано нову довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) №385, що враховується для перерахунку пенсії за нормами чинними станом на 11 вересня 2020 року.
24 листопада 2020 року позивач звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років на підставі вищезазначеної довідки Одеської обласної прокуратури №385 від 05.11.2020 року.
25 листопада 2020 року ГУ ПФУ в Одеській області на підставі наданих позивачем документів було проведено перерахунок її пенсії, починаючи з 01 жовтня 2020 року. При здійсненні даного перерахунку, як зазначає позивачка, відповідачем було зменшено основний розмір її пенсії з 90% на 59% від середнього заробітку. Також відповідачем було застосовано обмеження розміру пенсії позивача, а саме розмір пенсії склав з 01 жовтня 2020 року - 17120,00 грн., а з 01 грудня 2020 року - 17690,00 грн.
Не погоджуючись із зазначеними діями відповідача та вважаючи їх протиправними, ОСОБА_1 10 лютого 2021 року звернулась до пенсійного органу із заявою про здійснення їй перерахунку пенсії, виходячи з 90% розміру від місячної суми заробітної плати.
Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 17 лютого 2021 року №951380823736 позивачу відмовлено у здійснені такого перерахунку з посиланням на ЗУ «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII.
Не погоджуючись із вказаним рішенням ГУ ПФУ в Одеській області в частині зменшення відсотку з 90 до 59 та обмеження максимального розміру пенсії, позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав.
ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
11.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірними у цій справі є питання щодо розміру відсотку, який підлягає застосуванню при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до Закону № 1789-XII, а також застосування при перерахунку такої пенсії обмеження її граничним розміром.
12.          Так, статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції, чинній до 01.10.2011, було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Працівникам, які не мають вислуги 20 років, якщо стаж служби в органах прокуратури становить не менше 10 років, після досягнення чоловіками 55 років при страховому стажі 25 років і більше, а жінками - 50 років при страховому стажі 20 років і більше, пенсія призначається у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах з розрахунку 80 відсотків місячного заробітку за 20 років вислуги. За кожний рік страхового стажу понад 25 років для чоловіків і 20 років для жінок пенсія збільшується на один відсоток місячного заробітку, з якого вона обчислюється.
Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI) у статтю 50-1 Закону № 1789-ХІІ внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Законом України від 27.03.2014 року № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» у статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у частинах другій і п`ятій цифри 80 замінено цифрами 70.
Законом України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» у статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у частинах другій та п`ятій цифри 70 замінено цифрами 60.
За правилами частини вісімнадцятої цієї статті (у редакції, чинній до 01.01.2015) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01.01.2015 року умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.
13.          Водночас 15.07.2015 року набрав чинності Закон № 1697-VII, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон № 1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015 року.
З набранням чинності Законом № 1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Водночас, працівникам, які не мають вислуги років, передбаченої частиною першою цієї статті, за наявності необхідного стажу роботи на посадах прокурорів, а також страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", після досягнення чоловіками 57 років, а жінками віку, що на п`ять років менше, ніж пенсійний вік, установлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах, із розрахунку 60 відсотків місячної заробітної плати за відповідну вислугу років, передбачену частиною першою цієї статті (частина 5 статті 50-1 Закону №1697-VII).
Згідно з частиною двадцятою цієї статті призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.
14.          Вирішуючи питання щодо визначення норм права, які регулюють спірні правовідносини, Верховний Суд виходить із такого.
Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.
Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
15.          Ураховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.
Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів.
Ураховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII.
У рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 №5-р/2018 зазначено, що положення частини першої статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.
Колегія суддів зазначає, що гарантією належного пенсійного забезпечення працівників прокуратури є право на безумовний перерахунок розміру пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Таке право за своєю суттю направлене на збільшення розміру виплачуваної працівнику прокуратури пенсії, а гарантія дотримання конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо недопущення зменшення такого розміру у випадку перерахунку пенсії, має бути забезпечена виплатою пенсії в раніше встановленому розмірі.
16.          Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Зазначені висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду щодо застосування статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ та статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII у аналогічних правовідносинах, висловленою у постанові від 21.12.2021 року у справі №580/5962/20.
Таким чином, на час звернення позивачки із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII у частині перерахунку пенсії втратила чинність, з огляду на що, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, якщо вони мають необхідну вислугу передбачену частиною першою статті 50-1 Закону №1697-VII та за наявності необхідного стажу роботи на посадах прокурорів, а також страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2016 року по справі №523/12275/16-а було зобов`язано УПФ в Суворовському районі м. Одеси здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із розрахунку 90% від нарахованої заробітної плати у зв`язку із збільшенням заробітної плати у відповідності до довідки прокуратури Одеської області від 14 березня 2016 року №385, починаючи з 01 січня 2016 року.
Проте, зі змісту зазначеної постанови вбачається, що судом не надавалась оцінка діям пенсійного фонду щодо призначення позивачці пенсії у 2008 році, виходячи з 59% (а не 90%) від розміру заробітної плати, та зазначені обставини не були предметом спору в цій справі.
Cпірні правовідносини у справі №523/12275/16-а стосувались реалізації позивачем права на перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Одеської області від 14.03.2016 року №385, у здійсненні якого пенсійний органом було відмовлено.
Також судами встановлено, що відповідно до рішення відповідача від 25 листопада 2020 року про перерахунок пенсії позивачки її страховий стаж складає 31 рік 11 місяців 27 днів, в тому числі прокурорський 12 років 10 місяців 12 днів, що також підтверджується матеріалами пенсійної справи. 
З огляду на вказаний стаж відсоток місячного заробітку при призначенні пенсії розраховувався за формулою: 80% : 20 * 12 + 11% = 59%, де 80% ділиться на 20 років вислуги, множиться на 12 років вислуги позивачки та додається 11% (один відсоток місячного заробітку за кожний рік страхового стажу понад 20 років).
В межах цієї справи питання вислуги років позивачки станом на час призначення пенсії та проведення її перерахунку не є спірним.
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Одеській області від 25 листопада 2020 року щодо зменшення основного розміру її пенсії за вислугу років з 90% до 59% грошового забезпечення при перерахунку та у частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 17 лютого 2021 року №951380823736 про відмову у перерахунку пенсії, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати та зобов`язання відповідача здійснити такий перерахунок пенсії, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
17.          Стосовно правомірності застосування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 обмеження її граничним розміром, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (який набрав чинності 01.10.2011) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.
Водночас абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Згідно положень абзацу другого цього пункту пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.
18.          Колегії суддів Верховного Суду вважає, що положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.
Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
19.          З огляду на зазначене, з моменту набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду вважає, що пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII.
20.          Викладені вище висновки щодо застосування статті 2, абзацу 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI узгоджуються із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.06.2020 у справі №580/234/19 та від 21.12.2021 у справі №580/5962/20.
Таким чином, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Отже, колегія суддів КАС ВС погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її граничним розміром є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
21.          Відповідно до частини першої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанцій у цій справі підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог, а касаційна скарга - частковому задоволенню.
З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.
Скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі № 420/3668/21 в частині задоволення позовних вимоги та прийняти у зазначеній частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
В іншій частині постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі № 420/3668/21 - залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та не оскаржується.
Головуючий                                                                                          Стрелець Т.Г.
Судді                                                                                                     Тацій Л.В.
                                                                                                    Бучик А.Ю.