Ухвала
 
31 травня 2023 року
м. Київ
справа № 742/389/22
провадження № 61-7537ск23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 січня 2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 18 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 у січні 2022 року звернулася до суду з позовом до               ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.
Мотивуючи позовні вимоги, посилалася на те, що у неї з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 . Відповідач добровільно матеріально не підтримує, є працездатним, не є інвалідом, не є особою пенсійного віку, нікому аліменти не сплачує і може надавати матеріальну допомогу дитині. 
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області рішенням від 17 січня        2023 року, яке залишив без змін Чернігівський апеляційний суд постановою              від 18 квітня 2023 року, позов ОСОБА_2 задовольнив. Вирішив питання щодо судових витрат.
18 травня 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 січня 2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 18 квітня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
Предметом позову в цій справі є стягнення аліментів на неповнолітню дитину, а тому зазначена справа є малозначною в силу вимог закону, яким, за загальним правилом, виключається можливість перегляду ухвалених у ній судових рішень судом касаційної інстанції, крім випадку, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
Верховний Суд постановою від 05 квітня 2023 року у справі № 742/2669/21 (провадження № 61-967ск23) касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області       від 26 листопада 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду              від 15 серпня 2022 року, якими позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини задоволений, визнано ОСОБА_1 батьком дитини - ОСОБА_5 ,              ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внесено зміни до актового запису про народження № 409 від 06 серпня 2009 року ОСОБА_5 , складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, вирішено змінити прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », в графі «Батьки» батьком дитини замість « ОСОБА_8 » записати « ОСОБА_1 , громадянин України», залишив без змін. 
Касаційна скарга не містить посилань та обґрунтування підстав перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених у малозначній справі, а судом касаційної інстанції відповідних обставин не встановлено.
При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36.
Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services             v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre          v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року.
Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій в межах своїх повноважень, заявник не переконав у наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. 
З урахуванням того, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити. 
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 січня 2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду        від 18 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді:                                                                                                           І. В. Литвиненко  
 
А. І. Грушицький
 
Є. В. Петров