СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року                         м. Харків                        Справа № 922/2612/22  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Шевель О.В., суддя Білоусова Я.О. , суддя  Крестьянінов О.О.,

за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства "Харківський державний цирк імені Ф.Д. Яшинова", м. Харків, вх. № 532 Х/2 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.02.2023, постановлену суддею Сальніковою Г.І. у приміщенні Господарського суду Харківської області без виклику учасників справи (ухвалу підписано 27.02.2023) у справі №922/2612/22 
за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків, 
до Державного підприємства  "Харківський державний цирк імені Ф.Д.Яшинова",  м.Харків, 
про стягнення 212791,10 грн,
                                                        
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.02.2023 у справі №922/2612/22 заяву Державного підприємства "Харківський державний цирк імені Ф.Д.Яшинова" про забезпечення доказів (вх. №4456 від 23.02.2023) повернуто заявнику без розгляду. 
Суд першої інстанції зазначив, що оскільки дана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі; отже, враховуючи, що в даній справі провадження відкрито 03.01.2023, а заяву про забезпечення доказів відповідач подав 23.02.2023 - станом на дату звернення відповідача до суду із вказаною заявою розгляд справи по суті з огляду на положення частини 1, 2 статті 252 ГПК України розпочато, та такий розгляд в розумінні статті 248 ГПК України фактично вже закінчується. Із посиланням на вказані обставини та на приписи частини 1 статті 81, частини 3 статті 80 ГПК України (згідно з якою відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи), господарський суд зазначив, що строк для подання відповідачем заяви про забезпечення доказів шляхом їх витребування є таким, що сплив, при цьому відповідачем не порушується перед судом питання про поновлення пропущеного процесуального строку та не подаються разом з вказаною заявою докази, що підтверджують обґрунтованість та поважність причин пропуску встановленого строку. В обґрунтування вказаних висновків місцевий господарський суд послався на правову позицію викладену в постанові Верховного Суду від 07.10.2021 у справі №903/834/20. 
Вказану ухвалу підписано 27.02.2023, отже, останнім днем строку її апеляційного оскарження, у відповідності до ч.1 ст.256 ГПК України, є 09.03.2023.
13.03.2023, тобто з пропущенням вказаного строку, відповідач, ДП "Харківський державний цирк імені Ф.Д. Яшинова" надіслав поштою апеляційну скаргу (вх.№532 Х від 20.03.2023), в якій просить вищевказану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву Державного підприємства "Харківський державний цирк імені Ф.Д. Яшинова" про забезпечення доказів.
Апелянт зазначає, що обставини, для яких необхідно здійснити витребування доказів – з`ясування питання щодо законності діяльності відокремлених підрозділів КП "Харківські теплові мережі", на думку заявника скарги, відповідне має значення для розгляду спору по суті. В апеляційній скарзі відповідач вказує, що в описовій частині оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд зазначив: "розглянувши заяву ДП "Харківський державний цирк імені Ф.Д. Яшинова" про забезпечення доказів", але водночас під час розгляду заяви про забезпечення доказів судом першої інстанції не були реалізовані норми, передбачені ч.1 та ч.3 ст.112 ГПК України, а саме, заяву не було розглянуто в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому ГПК України, також судом не була реалізована норма ч.5 ст.112 ГПК України, а саме, за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд не постановив ухвалу про задоволення чи відмову в задоволенні заяви. На думку апелянта, суд міг повернути заяву про забезпечення доказів лише у випадку, коли ним було б встановлено порушення вимог ст. 111, 170 ГПК України, однак суд таких порушень не встановив; заява відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження розглядалася судом протягом 21 дня (що складає більше третини максимального строку, відведеного для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження), а заява про забезпечення доказів розглядалася судом 4 дні, що складає менш ніж 7 відсотків або п`ятнадцяту частину максимального строку, відведеного для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження – за таких обставин, за твердженням апелянта, місцевий господарський суд позбавив його права на звернення до суду із заявою про забезпечення доказів, враховуючи також, що главою 10 розділу ІІІ ГПК України не встановлений строк подання заяви про забезпечення доказів, а будь-який інший строк, для тих же дій, судом визначений не був, окрім того, у тексті заяви відповідач роз`яснив причину та строк подання заяви про забезпечення доказів, однак суд не встановив їх поважність.
Оскільки вказану апеляційну скаргу надіслано безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, ухвалою від 21.03.2023 судом було витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2612/22, відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи до Східного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.03.2023 апеляційну скаргу було залишено без руху з тих підстав, що заявником не надано клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги.
Заявнику встановлено десятиденний строк з дня вручення йому копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги.
06.04.2023, тобто в межах установленого судом строку, до суду надійшла заява апелянта про поновлення пропущеного строку подання скарги.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.04.2023 поновлено  Державному  підприємству   "Харківський   державний   цирк   імені  Ф.Д. Яшинова" строк подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною  скаргою  Державного  підприємства "Харківський державний цирк імені Ф.Д. Яшинова" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.02.2023 у справі №922/2612/22. Повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться "10" травня 2023 року о 13:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №131. Встановлено учасникам справи строк до 05.05.2023 для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами надсилання відзиву іншим учасникам справи), а також для подання заяв, клопотань тощо. 
03.05.2023, тобто в межах визначеного судом строку, позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає наступне: КП "Харківські теплові мережі", згідно затвердженої в установленому порядку структури, має у своєму складі структурні підрозділи, серед яких є підрозділи, що містять в своїй назві найменування філії та розташовані у відповідних адміністративних районах міста Харкова; районні філії підприємства, в тому числі і філія "Харківтеплозбут", не є відокремленими структурними підрозділами в розумінні частини 4 статті 64 ГК України (станом на 03.05.2023 відповідно до безкоштовного запиту Відомостей з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дані щодо утворення КП "Харківські теплові мережі" відокремлених підрозділів – відсутні), але як структурний підрозділ діють на підставі відповідних положень та їх посадові особи наділені певними повноваженнями у відповідності до своїх посадових інструкцій та внутрішніх локальних актів підприємства (наказів, інструкцій, розпоряджень, тощо); зазначені посадові особи підприємства є уповноваженими особами на підписання рахунків-фактур та актів звірянь у відповідності до локальних актів підприємства, своїх посадових інструкцій та положень про підрозділи, в яких вони працюють; договір про закупівлю гарячої води №4059/22 від 31.01.2022 був підписаний з боку позивача уповноваженою особою по довіреності №38-920/21 від 23.05.2015, якою КП "Харківські теплові мережі" уповноважує начальника філії КП "Харківтеплозбут" Пярна А.М. укладати та підписувати договори купівлі-продажу теплової енергії, також, на час укладання договору №4059/22, та раніше укладених договорах у відповідача не виникало сумніву щодо легітимності та відповідності правовстановлюючих документів підприємства. Також, на думку позивача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо залишення заяви про забезпечення доказів без розгляду, оскільки строк для подання відповідачем заяви про забезпечення доказів шляхом їх витребування в розумінні ч.1ст.81, ч.3ст.80 ГПК Украни, є таким, що сплив; також, відповідач не довів неможливості самостійного надання відповідних доказів до суду першої інстанції. Позивач наполягає на тому, що оскаржувана відповідачем ухвала місцевого господарського суду є законною, обґрунтованою та такою, що прийнята без порушень норм матеріального та процесуального права.
Присутні в судовому засіданні 10.05.2023 представники сторін підтримали викладену ними письмово правову позицію.
В ході апеляційного розгляду даної справи апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах встановленого строку.
Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України. 
Присутні в судовому засіданні представники сторін не висловлювали заперечень щодо повноти дослідження доказів, які надано до справи у відповідності до ст.74 ГПК України та які стосуються меж апеляційного розгляду справи.
За таких обставин, колегія суддів, дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.
У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними. 
На розгляд Господарського суду Харківської області подано позовну заяву Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до Державного підприємства "Харківський державний цирк імені Ф.Д. Яшинова" про стягнення заборгованості у розмірі 212791,10 грн. за січень 2022 року та судові витрати. 
Позов обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача взятих на себе зобов`язань за Договором про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №4059/22 від 31.01.2022 в частині здійснення повної та своєчасної сплати вартості спожитої теплової енергії. 
Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.01.2023 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 ГПК України господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять календарних днів з дня отримання цієї ухвали для подання відзиву на позов. Встановлено позивачу строк у п`ять календарних днів з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання до суду відповіді на відзив. Встановлено відповідачу строк у п`ять календарних днів з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. 
Копію вказаної ухвали від 03.01.2023 відповідач отримав 06.01.2023, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням відділення зв`язку про вручення поштового відправлення (а.с.52). Отже, останнім днем строку для подання відзиву на позовну заяву є 23.01.2023.
20.01.2023, тобто в межах установленого судом строку, відповідач надав відзив на позовну заяву (а.с.55), а також заяву (а.с.53), в якій просив суд призначити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. У відзиві на позовну заяву відповідач посилався, зокрема, на ті обставини, що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не включено жодних відомостей про філії КП "Харківські теплові мережі"; зазначає, що ДП "Харківський державний цирк імені Ф.Д. Яшинова" неодноразово зверталося до КП "Харківські теплові мережі" з листами про надання інформації щодо законності дій філій КП "Харківські теплові мережі" (зокрема, Основ`янської філії), їх правовий статус і документальне підтвердження цьому, однак у наданні вказаної інформації позивач відмовив (на доказ цих обставин до відзиву додано копію відповідного листування, а.с.79 – 84). 
Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.02.2023 відмовлено в задоволенні заяви відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
23.02.2023 відповідач подав заяву про забезпечення доказів (а.с.153), в якій просив суд першої інстанції витребувати у Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" належним чином засвідчені копії примірника оригіналу (нотаріально засвідчену копію) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про створення відокремлених підрозділів позивача, а саме рішення Департаменту з питань забезпечення життєдіяльності міста Харківської міської ради про створення філій (відокремлених підрозділів) комунального підприємства "Харківські теплові мережі". В обґрунтування вказаної вимоги відповідач зазначив, що обставини, для доказування яких необхідні ці докази – намір створення філій КП "Харківські теплові мережі"; відсутність цих доказів, на думку відповідача, доведе незаконність та безпідставну діяльність філії "Харківтеплозбут" та Основ`янської філії КП "Харківські теплові мережі", що в свою чергу може довести відсутність належності, допустимості, достовірності і будь-якої вірогідності доказів, наданих позивачем на підтвердження своєї позиції та позовних вимог. Заявник зазначав, що ДП "Харківський державний цирк імені Ф.Д. Яшинова" неодноразово намагалося отримати від позивача документальне підтвердження створення його філій, але жодного разу їх не отримала, про що свідчать факти, викладені у відзиві на позов та додатки до цього відзиву. 
Як вбачається із вищевказаної заяви, вона не містить додатків; у тексті заяви відповідач не просить суд поновити строк її подання. 
Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.02.2023 заяву Державного підприємства "Харківський державний цирк імені Ф.Д. Яшинова" про забезпечення доказів (вх. №4456 від 23.02.2023) повернуто заявнику без розгляду (з наведених вище підстав). 
В апеляційній скарзі відповідач вказує, що в описовій частині оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд зазначив: "розглянувши заяву ДП "Харківський державний цирк імені Ф.Д. Яшинова" про забезпечення доказів", але водночас під час розгляду заяви про забезпечення доказів судом першої інстанції не були реалізовані норми, передбачені ч.1 та ч.3 ст.112 ГПК України, а саме, заяву не було розглянуто в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому ГПК України, також судом не була реалізована норма ч.5 ст.112 ГПК України, а саме, за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд не постановив ухвалу про задоволення чи відмову в задоволенні заяви. 
Колегія суддів зазначає, що вступна частина ухвали дійсно містить словосполучення "розглянувши заяву". Разом з тим, як вбачається зі змісту ухвали в цілому, вказана заява по суті не розглядалася. У резолютивній частині ухвали суд зазначив про повернення заяви без розгляду – відповідних обставин заявником апеляційної скарги не спростовано.
Надаючи оцінку висновкам місцевого господарського суду щодо наявності підстав для повернення вказаної заяви без розгляду, згідно з підпунктом б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. У ч.3 ст.110 ГПК України зазначено, що заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.
Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (ч. 2 ст. 110 ГПК України).
Відповідно до ч.4 ст.111 ГПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
На думку апелянта, суд міг повернути заяву про забезпечення доказів лише у випадку, коли ним було б встановлено порушення вимог ст. 111, 170 ГПК України, однак суд таких порушень не встановив.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, заяву про забезпечення доказів дійсно було повернуто місцевим господарським судом не з підстав, визначених ч.4 ст.111 ГПК України, а з посиланням на ті обставини, що заяву подано після закінчення встановленого строку для її подання без клопотання про його поновлення.
Згідно з ч.1 ст.252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Главою 10 розділу ІІІ ГПК України "Розгляд справ у порядку спрощеного позовного провадження" не встановлено будь-якого спеціального строку подання заяви про забезпечення доказів у випадку розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (на що посилається відповідач в апеляційній скарзі).
Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки у Главі 10 розділу ІІІ ГПК України не вказано про особливості подання заяв про забезпечення доказів у спрощеному позовному провадженні (зокрема, про строк їх подання), то відповідний строк визначається за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку загального позовного провадження.
За змістом статей 181, 182 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. У підготовчому засіданні суд, у тому числі, з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання   про забезпечення доказів,   якщо ці питання не були вирішені раніше; встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті (про відповідне зазначено, зокрема, в постанові Верховного Суду від 24.11.2022 у справі №   916/1591/17). 
Тобто, у будь-якому випадку, всі питання, пов`язані з забезпеченням доказів, вирішуються до початку розгляду справи по суті.
Відповідно до ч.2 ст.252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Як було встановлено вище, провадження у даній справі відкрито ухвалою господарського суду Харківської області від 03.01.2023, отже її розгляд по суті розпочався 02.02.2023 – тоді як заяву про забезпечення доказів подано відповідачем 23.02.2023.
Окрім того, як зазначив сам відповідач у поданій до господарського суду заяві, спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази – це витребування у Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" відповідних документів, які, на думку заявника, мають значення для вирішення спору.
Отже, оскільки зміст вимоги відповідача становить саме витребування доказів, колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання щодо прийняття до розгляду такої заяви мають бути застосовані спеціальні норми ГПК України, якими врегульовано порядок подання заяви про витребування доказів (незалежно від того, розглядається справа за правилами загального чи спрощеного позовного провадження).
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Згідно з ч. 3 ст. 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Отже, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд, із посиланням на вищевказані норми та на правову позицію щодо їх застосування, викладену в постанові Верховного Суду від 07.10.2021 у справі №903/834/20, дійшов обґрунтованого висновку про те, що заяву про забезпечення доказів має бути подано у строк, установлений для подання відзиву на позовну заяву.
За змістом ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідно до ч.1 ст.251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Як було встановлено вище, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи та надав відзив на позовну заяву у встановлений судом строк. 
Разом з тим, посилаючись у відзиві (і в подальшому – у заяві про забезпечення доказів) на ті обставини, що позивач відмовив йому у наданні певних доказів (що, на думку відповідача, вбачається із листування сторін, копію якого додано до відзиву), відповідач водночас не подав до суду заяву про забезпечення доказів (шляхом їх витребування у позивача) разом із відзивом на позовну заяву, хоча не був позбавлений такої можливості.
Натомість, як уже зазначалося, відповідач подав заяву про забезпечення доказів лише 23.02.2023, тобто після закінчення строку, встановленого господарським судом для подання відзиву на позов (останнім днем якого є 23.01.2023), під час розгляду справи по суті, який розпочався 02.02.2023.
Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що, враховуючи приписи ч. 1 ст. 81, ч. 3 ст. 80 ГПК України, строк для подання відповідачем заяви про забезпечення доказів шляхом їх витребування є таким, що сплив. При цьому клопотання про поновлення пропущеного строку відповідач не заявив. Відповідних обставин апелянтом не спростовано.
В апеляційній скарзі зазначено, що у тексті заяви відповідач роз`яснив причину та строк подання заяви про забезпечення доказів, однак суд не встановив їх поважність. 
Надаючи оцінку вказаним твердженням, колегія суддів зазначає, що із тексту заяви не вбачається наявності обґрунтування причин пропуску відповідачем строку звернення з такою заявою, а також клопотання про поновлення цього строку.
Водночас відповідно до ч. 1, 2 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 
При цьому законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк, у разі пропуску строку заявник повинен: 1) порушити питання про поновлення цього строку шляхом заявлення відповідного клопотання про поновлення строку; 2) клопотання повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску цього строку (зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Верховного Суду від 20.04.2023 у справі № 9/41).
Проте, як уже зазначалося, такого клопотання відповідач не надав суду першої інстанції.
Посилання апелянта на те, що заява відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження розглядалася судом протягом 21 дня (що складає більше третини максимального строку, відведеного для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження), а заява про забезпечення доказів розглядалася судом 4 дні, що складає менш ніж 7 відсотків або п`ятнадцяту частину максимального строку, відведеного для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження – на думку колегії суддів, не є переконливими доводами, оскільки питання, пов`язані з розглядом судом першої інстанції інших заяв у справі, не стосуються даного провадження (з апеляційного перегляду ухвали господарського суду від 27.02.2023 про повернення заяви про забезпечення доказів).
Також представник відповідача в ході апеляційного провадження не навів обґрунтування щодо залежності строків подання заяв від тих обставин, в якому порядку розглядається справа – за правилами загального позовного провадження або ж в порядку спрощеного позовного провадження. 
У судовому засіданні 10.05.2023 представник відповідача стверджував, що строк подання заяви про забезпечення доказів ним не пропущено, оскільки нормами ГПК України не встановленого такого строку. 
Однак системний аналіз вищенаведених норм ГПК України дає підстави для висновку про пропущення заявником відповідного строку, враховуючи, що заяву було подано вже під час розгляду справи по суті.
Як уже зазначалося, відповідач не був позбавлений можливості подати заяву про забезпечення доказів разом із відзивом на позовну заяву, або ж при поданні вказаної заяви звернутися з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку, однак ДП  "Харківський державний цирк імені Ф.Д.Яшинова" таких дій не вчинило, чим унеможливило розгляд заяви по суті – тобто відповідні обставини залежали виключно від волі самого відповідача, тоді як суд першої інстанції вчиняв процесуальні дії у відповідності до норм ГПК України та правової позиції Верховного Суду щодо їх застосування.
Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
За змістом ч. 1, 2 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
За загальним правилом, визначеним у   ст. 118 ГПК України, яка має назву "Наслідки пропуску процесуальних строків", право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.    Тобто у зв`язку з пропуском установленого процесуального строку, відповідач втратив право на звернення до суду з заявою про забезпечення доказів, а також на вчинення судом процесуальних дій, пов`язаних з розглядом вказаної заяви по суті. Таким, чином подана, відповідачем заява про забезпечення доказів не підлягала розгляду по суті. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 07.10.2021 у справі №903/834/20, в якій Верховний Суд погодився із залишенням судом апеляційної інстанції без змін ухвали місцевого господарського суду про повернення заяви про забезпечення доказів з підстав пропуску заявником строків, установлених ст.80, 81 ГПК України.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про наявність підстав для повернення без розгляду заяви відповідача про забезпечення доказів.
Будь-яких доводів, що могли б бути підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, в апеляційній скарзі не наведено.
Суд апеляційної інстанції в ході даного провадження надав належну оцінку наявним у справі доказам та доводам сторін, водночас, керуючись Рішенням ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі). Суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
За результатами апеляційного перегляду ухвали місцевого господарського суду колегією суддів також не було встановлено наявності неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права в розумінні ч.2 ст.277 ГПК України або порушення норм процесуального права, які згідно з ч.3 цієї ж норми є обов`язковою підставою для скасування судового рішення. 
Відповідно до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 13, 269, п.1 ч.1 ст.275, ст.276, ст.282 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державного підприємства "Харківський державний цирк імені Ф.Д. Яшинова" залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.02.2023 у справі №922/2612/22  – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строк її оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено   12.05.2023 

Головуючий суддя                                                                    О.В. Шевель

Суддя                                                                                           Я.О. Білоусова  

Суддя                                                                                           О.О. Крестьянінов