КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
                                   
Апеляційне провадження                                            
№ 22-ц/824/3654/2023
 
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И

            09 травня 2023 року                                                                  місто Київ
                                                                                          справа №758/9942/14-ц
                              
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.
                                   суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.
                                 за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2022 року про задоволення заяви, постановлену під головуванням судді Ларіонової Н.М., у справі за заявою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Златобанк» Караченцева Артема Юрійовича про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого документу у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Златобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
                 В С Т А Н О В И В:
В липні 2022 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» Караченцев А.Ю. звернувся до суду із заявою, в якій просив:
визнати поважними причини пропуску строку ПАТ «Златобанк»для пред`явлення виконавчого документу до виконання;
поновити ПАТ «Златобанк» строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання;
видати дублікат виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Златобанк»заборгованості за кредитним договором та судових витрат, виданого на підставі рішення Подільського районного суду міста Києва від 28 березня 2016 року та постанови Подільського районного суду міста Києва від 28 березня 2016 року у справі №758/9942/14-ц.
В обґрунтування вимог заяви заявник посилався на те, що з          ОСОБА_1 у справі №758/9942/14-ц на користь ПАТ «ЗЛАТОБАНК» за рішенням Подільського районного суду міста Києва від 28 березня 2016 року стягнуто заборгованість за кредитним договором від 12 серпня 2008 року в розмірі 21150446,53 грн., а також штраф на підставі п.4.4 кредитного договору в розмірі 5000 грн., а всього 21155446,53 грн., та понесені судові витрати в розмірі 3654 грн. Також, на підставі Постанови Київського Апеляційного суду від 16 січня 2019 року стягнуто заборгованість по процентам за користування кредитом в національній валюті по 29 березня 2013 року в сумі 1770323,02 грн. та 3% річних за основним боргом в національній валюті за період з 03 лютого 2014 року по 18 серпня 2015 року у розмірі 1033255,38 грн., а всього 2745561,42 грн.
Вказував, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором та відповідно судовим рішенням у справі №758/9942/14-ц не погашена.
Зазначав, що оригінали виконавчих листів в банку відсутні та з поважних причин пропущено строк для пред'явлення їх до виконання.
Посилався на те, що внаслідок ініціювання ряду судових процесів, пов`язаних з управлінням банком, численними реєстраційними діями щодо зміни керівника банку, його найменування та місцезнаходження, введення юридичної особи в стан банкрутства, в період з 2017 по 2021 роки ПАТ «Златобанк» був непідконтрольний ФГВФО та уповноваженій особі ФГВФО на ліквідацію банку.
Вказував, що внаслідок викладеного був втрачений доступ до документів банку та відповідно втрачені виконавчі документи у справі №758/9942/14-ц та пропущений строк їх пред`явлення до виконання.
Зазначав, що додатково в період з 2021 по 2022 роки існували організаційні обмеження, пов'язанні з карантином та режимом військового стану в Україні.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2022 року заяву ПАТ «Златобанк» задоволено в повному обсязі.
Поновлено ПАТ «ЗЛАТОБАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Караченцева А.В строк для пред`явлення до виконання виконавчого документу - виконавчого листа, виданого Подільським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Златобанк» суми заборгованості на підставі рішення Подільського районного суду міста Києва від 28 березня 2016 року у справі №758/9942/14-ц, з урахуванням ухвали Апеляційного суду міста Києва від 08 вересня 2016 року та постанови Київського апеляційного суду від 16 січня 2019 року.
Видано дублікат виконавчого листа №758/9942/14-ц, виданого Подільським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Златобанк» суми заборгованості на підставі рішення Подільського районного суду міста Києва від 28 березня 2016 року у справі № 758/9942/14-ц, з урахуванням:
- залишеної без змін частини ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08 вересня 2016 року, яким стягнуто заборгованість за кредитним договором від 12 серпня 2008 року в розмірі 21 150 446, 53 грн., а також штраф на підставі п.4.4 кредитного договору в розмірі 5000 грн., а всього 21 155 446,53 грн., та понесені судові витрати в розмірі 3654,00 грн.;
- ухваленої в частині нового рішення постановою Київського апеляційного суду від 16 січня 2019 року, якою стягнуто заборгованість по процентам за користування кредитом в національній валюті за період з 03 лютого 2014 року по 18 серпня 2015 року у розмірі       1 033 255,38 грн., а всього - 2 745 561,42 грн.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати в задоволенні заяви відмовити.
На обґрунтування вимог посилався на те, що на момент ухвалення рішення, а саме постанови Київського апеляційного суду від 16 січня 2019 року, ПАТ «Златобанк» був підконтрольний ФГВФО, отже, виконавчий документ отримував представник останнього, отже строк було пропущено свідомо, на підставі власної недбалості та недбалого ставлення до документів.
Вказував, що про причини втрати та неподання виконавчого листа вчасно йому невідомо.
06 березня 2023 року від в.о. уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
В судовому засіданні апеляційного суду представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з вищевказаних підстав. При цьому, зазначила, що дійсно 01 травня 2023 року відбувся аукціон з продажу активів ПАТ «Златобанк», проте станом на час розгляду справи грошові кошти за придбаний лот не сплачено, угода не укладена, відповідно право вимоги за кредитним договором до іншої особи ще не перейшло.
Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявсяналежним чином.
Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутність боржника ОСОБА_1 на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з  наступних підстав.
Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Задовольняючи заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» Караченцева А.Ю., суд першої інстанції виходив з того, що встановити місцезнаходження оригіналу виконавчого документу наразі не виявляться за можливе, у зв'язку з чим він не виконанний, а строк пред'явлення виконавчого документу до виконання заявником пропущений з поважних причин.
Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного. 
Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.
У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.  Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.
Положення вказаної  процесуальної норми не містять безумовного обов'язку суду видати дублікат виконавчого документу, і передбачена  можливість видачі такого дублікату (право суду) пов'язується із належним з'ясуванням обставин втрати оригіналу виконавчого листа та додержання строку, встановленого для пред'явлення.
Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.
У постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року в справі №2-1053/10 зроблено висновок про те, що оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Частиною першою статті 433 ЦПК України визначено, що  у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Підставою для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.
Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі №27/2-3538/10 поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.
Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання пов'язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об'єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов'язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.
Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду  від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 у разі пропуску стягувачем строку на пред'явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред'явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред'явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.   
Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Отже, закон пов'язує видачу дубліката виконавчого листа не тільки із його втратою, а в тому числі із дотриманням строку подання відповідної заяви про видачу дубліката.
У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Подільського районного суду міста Києва від 28 березня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ЗЛАТОБАНК» заборгованість за кредитним договором від 12 серпня 2008 року в розмірі 21 150 446, 53 грн., а також штраф на підставі п.4.4 кредитного договору в розмірі 5000,00 грн., а всього 21 155 446,53 грн. 
В решті позовних вимог щодо стягнення відсотків, пені, 3% річних відмовлено.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ПАТ «ЗЛАТОБАНК» понесені судові витрати в розмірі 3654,00 грн.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08 вересня 2016 року апеляційну скаргу банку відхилено.
 Рішення Подільського районного суду міста Києва від 28 березня 2016 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 06 червня 2018 року ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 08 вересня 2016 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ«Златобанк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами, пенею за несвоєчасне повернення коштів у національній валюті та 3 % річних скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
В частині стягнення тіла кредиту та пені за прострочення виконання зобов`язань в іноземній валюті судові рішення залишено без змін.
Постановою Київського апеляційного суду від 16 січня 2019 року скасовано рішення Подільського районного суду міста Києва від 28 березня 2016 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ «Златобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом у національній валюті, пені за несвоєчасне повернення коштів у національній валюті та трьох процентів річних за несвоєчасне повернення коштів у національній валюті, та ухвалено в цій частині нове рішення.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ПАТ «Златобанк» заборгованість по процентам за користування кредитом в національній валюті по 29 березня 2013 року в сумі 1 770 323,02 грн. та три проценти річних за основним боргом в національній валюті за період з 03 лютого 2014 року по 18 серпня 2015 року у розмірі 1 033 255,38 грн., а всього 2 745 561,42 грн. 
В іншій частині вимог ПАТ«Златобанк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом у національній валюті, пені за несвоєчасне повернення коштів у національній валюті та трьох процентів річних за несвоєчасне повернення коштів у національній валюті відмовлено.
25 жовтня 2018 року ПАТ «Златобанк»звернувся до суду першої інстанції з заявою про видачу виконавчого листа.
Листом від 29 січня 2019 року Подільський районний суд міста Києва направив на адресу ПАТ «Златобанк»три виконавчих листи.
Обґрунтовуючи заяву щодо видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» Караченцев А.Ю. посилався на поважність причин пропуску такого строку, зокрема на те, що внаслідок ініціювання ряду судових процесів, пов`язаних з управлінням банком, численними реєстраційними діями щодо зміни керівника банку, його найменування та місцезнаходження, введення юридичної особи у стан банкрутства в період з 2017-2021 роківАТ «Златобанк» був не підконтрольний Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку. Вказував, що внаслідок зазначеного було втрачено доступ до документів банку та, відповідно, втрачені документи у справі №758/9942/14-ц та пропущено строк їх пред`явлення до виконання.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі постанови Правління НБУ від 13 лютого 2015 року №105 «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13 лютого 2015 року №30 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Златобанк», яким з 14 лютого 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 14 лютого 2015 року по 13 травня 2015 року включно та призначено уповноважену особу ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Златобанк».
12 травня 2015 року Правлінням НБУ було прийнято постанову №310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Златобанк».
Відповідно до зазначеної постанови Правління НБУ від 12 травня 2015 року №310 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13 травня 2015 року №99 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». Згідно вказаного рішення, розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Златобанк» з 18-00 год. 13 травня 2015 року.
Відповідними рішеннями виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб: №391 від 24 березня 2016 року, №1135 від 19 квітня 2018 року, №1174 від 22 червня 2020 року та №1483 від 10 серпня 2020 року строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Златобанк» були продовжені.
На даний час ліквідаційна процедура триває.
В період з 2017 по 2021 рік внаслідок ухвалення судових рішень про протиправність рішень НБУ та ФГВФО про ліквідацію банку та похідних рішень по оскарженню реєстраційних дій, відбулись події, які призвели до втрати контролю ФГВФО над банком та істотно обмежили доступ до документації, банку, печатки, тощо.
24 листопада 2017 року на підставі постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2017 року у справі №826/2184/17 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано зміну керівника АТ «Златобанк» з уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» Славкіної М.А. на попереднього керівника ОСОБА_3 
08 травня 2018 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано зміну керівника АТ «Златобанк» з ОСОБА_3 на уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» Славкіну М.А.
23 квітня 2019 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано зміну керівника АТ «Златобанк» з уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» Славкіної М.А. на попереднього керівника ОСОБА_3 .
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19 червня 2019 року відкрито провадження у справі №910/4475/19 про банкрутство ПАТ «Златобанк».
04 листопада 2019 року до Єдиного Реєстру юридичних осіб внесено запис про порушення у справі про банкрутство, зазначено керівником юридичної особи ліквідатора у справі про банкрутство ОСОБА_4 .
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2020 року у справі №640/15294/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року задоволено позов Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та визнано протиправними дії державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Мороза Д.О. щодо вчинення реєстраційної дії та внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: державна реєстрація змін до установчих документів 17 липня 2019 року №10741050052029890; Мороз Д.О. ; КП «Реєстраційне бюро»; зміна повного найменування, зміна скороченого найменування, зміна місцезнаходження, зміна складу або інформації про засновників.
Скасовано вчинену Державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» Морозом Д.О. реєстраційну дію та внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: державна реєстрація змін до установчих документів 17 липня 2019 року №10741050052029890; Мороз Д.О. ; КП «Реєстраційне бюро»; зміна повного найменування, зміна скороченого найменування, зміна місцезнаходження, зміна складу або інформації про засновників.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14 січня 2021 року ухвалу Господарського суду міста Києва від 19 червня 2019 року у справі №910/4475/19 скасовано, прийнято нове рішення, яким відмовлено у порушенні провадження у справі про банкрутство ПАТ «Златобанк» (ПАТ «Злато», державна реєстрація змін 17 липня 2019 року).
29 січня 2021 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, проведено державну реєстрацію скасування реєстраційної дії - підстава судове рішення від 14 січня 2021 року справа №910/4475/19.
03 лютого 2021 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано зміну місцезнаходження юридичної особи з Україна, 03186, місто Київ, бульвар Чоколівський, будинок 19 на Україна, 01030, місто Київ, вулиця Б.Хмельницького, будинок 17/52, зміну найменування юридичної особи з ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЗЛАТО» (ПАТ «ЗЛАТО») на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЗЛАТОБАНК» (АТ «ЗЛАТОБАНК»). Також внесено запис про перебування АТ «ЗЛАТОБАНК» в стані припинення.
Згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавчі провадження про стягнення коштів з ОСОБА_1  на користь АТ «Златобанк» відсутні.
Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, АТ «Златобанк» протягом тривалого часу був непідконтрольний Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженій особі ФГВФО, був відсутній доступ до документів банку, внаслідок чого відбулася втрата виконавчого документа та була відсутня об`єктивна можливість пред`явлення його до виконання.
А відтак, доводи апеляційної скарги про те, що на момент ухвалення рішення, а саме постанови Київського апеляційного суду від 16 січня 2019 року, ПАТ «Златобанк» був підконтрольний ФГВФО, отже, виконавчий документ отримував представник останнього, отже строк було пропущено свідомо, на підставі власної недбалості та недбалого ставлення до документів спростовуються вищевикладеним.
Представник заявника в судовому засіданні апеляційного суду як поважність причин пропуску пред`явлення виконавчого документу до виконання також просила врахувати, що з 11 березня 2020 року на території України діють фактичні та юридичні обмеження, пов`язані з карантинними заходами, розпочаті на підставі постанови Кабінету Міністрів України №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19». Дію карантину в подальшому продовжено та до теперішнього часу не скасовано. Вказувала, що з 24 лютого 2022 у зв`язку з військовою агресією Російської федерації в Україні введено режим воєнного стану, що спричинило неможливість стабільного функціонування банку, особливо на початку вторгнення, з метою забезпечення безпеки працівників.
З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, який продовжується.
Безумовно, що стан війни в Україні створює перешкоди для реалізації своїх прав.
Запровадження воєнного стану єпідставою, яка повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення строків.
З огляду на вищезазначене, оскільки встановити місцезнаходження оригіналу виконавчого документу наразі не виявляться за можливе, у зв'язку з чим він не виконанний, строк пред'явлення виконавчого документу до виконання заявником пропущений з поважних причин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для видачі дублікату виконавчого документу та поновлення строку для його пред'явлення до виконання.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Подільського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2022 року постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, внаслідок чого підстав для її скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі не вбачається.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-
 
                                                  П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
 
Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2022 року - залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.
 
Повний текст постанови складено 11 травня 2023 року.
 
Головуючий:
 
Судді: