Справа № 161/789/23  Провадження №33/802/167/23 	Головуючий у 1 інстанції:Пушкарчук В.П. 	
	Доповідач: Борсук П. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року                                                                 місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря судового засідання Русинчук І.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Плечука Олега Петровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Плечука О.П. на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 лютого 2023 року, 
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою:  АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 07.01.2023 року о 10:40 год, в м. Луцьку по вул. Червоного Хреста, 16, керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України, відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погодившись з вказаним рішенням, захисник Плечук О.П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Оскаржене рішення суду вважає не в повній мірі обґрунтованим та ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права, без дотримання вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, у зв`язку з чим просить постанову скасувати, а провадження – закрити.
В обґрунтування зазначає про відсутність в матеріалах провадження доказів на підтвердження факту керування його підзахисним транспортним засобом, що у свою чергу, виключає об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Звертає увагу на невідповідність зазначених працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення ознак наркотичного сп`яніння, виявлених у ОСОБА_1 , та виявлених у останнього при спілкуванні, що стверджується відеозаписом з нагрудної камери. Також зазначає, що виявленні працівниками поліції у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння не відповідають обстановці зафіксованій на вказаному вище відеозаписі, та як почервоніння обличчя пояснюється перебуванням останнього на морозі, а інші ознаки – відсутні.
Апелянт стверджує, що місцевим судом неправильно надано оцінку відеозапису, яким нібито підтверджується відмова останнього від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, адже відеозаписом зафіксовано бажання та неодноразові звернення ОСОБА_1 до працівників поліції про бажання проїхати в медичний заклад для проходження відповідного огляду. Щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, які зафіксовані на початку наявного відеозапису, пояснює їх нерозумінням першого порядку проведення процедури такого огляду.
Крім того, захисник вказує, що пояснення свідка ОСОБА_2 записані не зі слів останнього, оскільки при оформленні документів, працівники поліції фактично нав`язували свідку свою думку, викладаючи при цьому інформацію частково. У зв`язку з наведеним, захисник клопоче про виклик вказаного свідка для надання ним пояснень.
Також в апеляційній скарзі захисник вказує на упередженість одного з працівників поліції, оскільки останній проживає у сусідньому будинку ОСОБА_1 , та між вказаними особами виник конфлікт незадовго до події, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення.
На підставі викладеного, апелянт просить провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі відсутності складу адміністративного правопорушення у діях його підзахисного.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Плечука О.П., які підтримали скаргу з підстав викладених у ній, доходжу наступного висновку.
За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.
Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у діях особи, яка керує транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння. 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскарженій постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом першої інстанції доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 336311 від 07.01.2023 року;
- довідкою УПП у Волинської області від 10.01.2023 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 не має повторності вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП ВМЦТЗ від 07.01.2023 року;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 07.01.2023 року;
- рапортом поліцейського роти № 3 БУПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції Копетюка І.Ф. від 07.01.2023 року;
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 741403 від 07.01.2023 року;
- відеозаписом, на якому зафіксовані обставини, що мали місце 07.01.2023 року за участі ОСОБА_1 . Із вказаних відеозаписів вбачається, що в ході спілкування із ОСОБА_1 , працівниками поліції було повідомлено, що у нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а тому йому було запропоновано пройти огляд на стан такого. Однак, останній відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду немає, в свою чергу, жодний із перелічених вище доказів ОСОБА_1 спростованим не був.
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме – ухиленні особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану такого сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП. 
Викладені в апеляційній скарзі доводи захисника, як на підставу для скасування оскарженої постанови, про те, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння так як вони не погодилися доставити ОСОБА_1 для проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, до уваги судом не приймаються.
За положеннями п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року , у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Працівниками поліції неодноразово пропонувалося правопорушнику пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння, однак ОСОБА_1 на початку діалогу категорично відмовлявся від проходження вказаного огляду до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Крім того, факт неодноразової відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксований на відеозаписі, а також стверджується поясненнями допитаного при апеляційному розгляді свідка ОСОБА_3 , який є працівником поліції, та пояснив, що водію ОСОБА_1 неодноразово пропонувалося пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння з участю двох свідків, однак останній відмовлявся.
Обставини, на які вказує захисник щодо зупинки автомобіля та те, що ОСОБА_1 безпідставно не доставили до медичного закладу, свідок не підтверджує.
Так, свідок ОСОБА_4 під час апеляційного розгляду дав показання, які загалом за змістом узгоджуються з встановленими обставинами справи. 
Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння у зв`язку із нерозумінням порядку його проходження та підстав зупинки його транспортного засобу в ході апеляційного розгляду справи свого належного підтвердження не знайшло.
Не знайшло свого логічного підтвердження належними та допустимими доказами і твердження сторони захисту про те, що свідка, який зазначений в протоколі та письмові пояснення якого знаходяться в матеріалах справи, не було на місці складання адміністративних матеріалів під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
Доводи сторони захисту, що працівник поліції є сусідом правопорушника та вказана обставина могла вплинути на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є неспроможними.
Посилання захисника про відсутність в протоколі другого свідка, який був залучений під час документування правопорушення щодо ОСОБА_1 , не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.
Так, положеннями ч.2 ст.266 КУпАП регламентовано, що огляд водія на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
А нормами ч.4 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я проводиться в присутності поліцейського.
Так як поліцейськими було застосовано технічні засоби відеозапису, на яких зафіксовано дії водія ОСОБА_1 , тому свідки в даному випадку не залучались відповідно до приписів ч.2,4 ст.266 КУпАП.
Поміж тим, апеляційний суд вважає доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та несправність автомобіля, носять суперечливий та непослідовний характер і спростовуються сукупністю доказів, які було досліджено судом. Тому суддя приходить до висновку, що вищевказані твердження є бездоказовими, не відповідають фактичним обставинам та спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 самостійно поїхав до медичного закладу для здачі аналізів, які підтвердили відсутність алкоголю у крові, значення для встановлення вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення не мають, оскільки ОСОБА_1 ставиться у провину відмова від проходження огляду.
Подане у судовому засіданні захисником клопотання про виклик свідків задоволенню не підлягає, у зв`язку з його необґрунтованістю, оскільки зумовлюється лише незгодою сторони захисту з оцінкою доказів у справі. Апеляційний суд також бере до уваги, що у суді першої інстанції розгляд справи відбувався з участю правопорушника та його професійного захисника, утім клопотання останніх щодо виклику свідків не заявлялось.
Таким чином, усі доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - тобто у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Законних підстав для скасування оскарженого судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить сторона захисту, апеляційний суд не вбачає.
А тому, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова судді Луцького міськрайонного міського суду Волинської області від 13 лютого 2023 року, - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.294, 295 КУпАП, суд 
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - захисника Плечука Олега Петровича залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду П.П. Борсук