ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

08 червня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/480/23	
Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИЛА:
В січні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонд України в Одеській області, які викладені у листі № 234-18919/П-02/8-1500/23 від 04.01.2023 року, щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 недоотриманої пенсії після смерті його дружини ОСОБА_2 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суд від 23.03.2022 року у адміністративній справі № 420/27237/21 за період з 01.04.2019 року по 31.05.2022 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 недоотриманої пенсії після смерті його дружини ОСОБА_2 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 року у адміністративній справі № 420/27237/21 за період з 01.04.2019 року по 31.05.202 року;
- стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 1073 грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 04 січня 1986 року позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_2 яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.  В той же час, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 року у справі №420/27237/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки від 17.11.2021 року № ЮО107050 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки з урахуванням зазначених в ній основних та додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням здійснених виплат. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 1500-0308-8/120160 від 16.11.2022 року представнику позивача був наданий розрахунок на доплату пенсії ОСОБА_2 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 року у адміністративній справі №420/27237/21. Сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період часу з 01.04.2019 року по 31.05.2022 року становить 193383,52 грн. 22 грудня 2022 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо здійснення нарахування та виплати недоотриманої пенсії його померлої дружини ОСОБА_2 згідно рішення, проте листом відповідачем було відмовлено ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю правових підстав. Вважаючи такі дії протиправними позивач звернувся до суду з даним позовом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонд України в Одеській області, які викладені у листі № 234-18919/П-02/8-1500/23 від 04.01.2023 року, щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 недоотриманої пенсії після смерті його дружини ОСОБА_2 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суд від 23.03.2022 року у адміністративній справі № 420/27237/21 за період з 01.04.2019 року по 31.05.2022 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 недоотриманої пенсії після смерті його дружини ОСОБА_2 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 року адміністративній справі № 420/27237/21 за період з 01.04.2019 року по 31.05.202 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три грн., 60 коп.) грн.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 по справі № 420/27237/21, ОСОБА_2 16.05.2022 проведено перерахунок пенсії за період 01.04.2019 року по 31.05.2022 року, на підставі довідки від 17.11.2021 року № ЮО107050 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. Таким чином, на думку апелянта, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 в сумі 193383,52 грн була би здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України. Апелянт вказує, оскільки позивач не є стягувачем по справі № 420/27237/21, тому для виплати недоотриманої доплати пенсії із зазначенням рішенням суду правових підстав немає. Будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 є саме правонаступником померлої ОСОБА_2 щодо отримання невиплачених за життя коштів, особою не надано. Спірні правовідносини не допускають правонаступництва та, відповідно, й заміну сторони у виконавчому провадженні щодо виконання рішення суду в частині зобов`язання Головного управління здійснити перерахунок та виплату пенсії. Також, апелянт вказує, що  є необґрунтованим зобов`язання щодо стягнення з Головного управління витрат по сплаті судового збору.
Відзиву на апеляційну скаргу позивачем до суду не надано.
Відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорії незначної складності.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є чоловіком ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть від 25.10.2022 року серії НОМЕР_2 (а.с. 14).
За життя ОСОБА_2 перебувала на обліку у Головному управлінні ПФУ в Одеській області та отримувала пенсію на підставі Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 року по справі №420/27237/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки від 17.11.2021 року № ЮО107050 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки з урахуванням зазначених в ній основних та додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням здійснених виплат.
14.11.2022 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із запитом щодо надання інформації про виконання рішення суду від 23.03.2022 року по справі №420/27237/21.
16.11.2022 року листом від № 1500-0308-8/120160 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надано розрахунок на доплату пенсії ОСОБА_2 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 року по справі №420/27237/21.
Сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , за період часу з 01.04.2019 року по 31.05.2022 року, становить 193383,52 грн. (а.с. 15, 16).
22.12.2022 року, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо здійснення нарахування та виплати недоотриманої пенсії його померлої дружини ОСОБА_2 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 року у адміністративній справі № 420/27237/21 (а.с. 17-18).
04.01.2023 року листом за вих. № 234-18919/П-02/8-1500/23 відповідачем було відмовлено ОСОБА_1 у здійснення нарахування та виплати недоотриманої пенсії його померлої дружини ОСОБА_2 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 року у адміністративній справі № 420/27237/21, у зв`язку з відсутністю правових підстав, оскільки позивач не є стягувачем по справі № 420/27237/21.
Вважаючи дії відповідача щодо відмови позивачу у здійсненні нарахування та виплати недоотриманої пенсії його померлої дружини ОСОБА_2 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 року у адміністративній справі № 420/27237/21 протиправними, оскільки ОСОБА_1 проживав разом із ОСОБА_2 на день її смерті, що підтверджується копією паспорту останньої та довідкою № П4-174252-ф/л від 07.11.2022 року про реєстрацію місця проживання або перебування особи та є членом сім`ї (чоловіком) померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 04.01.1986 року а отже, відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» має право на одержання недоотриманої пенсії ОСОБА_2 у зв`язку з її смертю.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 , як чоловік померлої ОСОБА_2 відповідно до ч.1 ст.61  Закону №2262  має право на нарахування та виплату недоотриманої пенсії після смерті його дружини ОСОБА_2 . 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно із частиною другою  статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відповідно до    ч.1 ст. 1227 ЦК    суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначаються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII від 09.04.1992 року (далі по тексту - Закон №2262).
Відповідно до ст. 52 Закону України № 1058-IV  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у    частині другій    статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Згідно з ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.
Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі  по тексту  - Порядок №3-1).
Абзацом 3 пункту 4 Порядку №3-1 передбачено, що заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Таким  чином, суми недоодержаної пенсії, призначеної на підставі Закону України №2262, виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Відповідно до п.2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року №13-1) для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.
Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера.
Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, позивач - ОСОБА_1 станом на день смерті дружини - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав разом з останньою.
Позивач 22.12.2022 (не пізніше 6 місяців після смерті чоловіка) звернувся до пенсійного органу із заявою про отримання пенсії ОСОБА_2 , що нарахована, але невиплачена на час смерті останньої.
Посилання відповідача на те, що позивач не є стягувачем по справі №420/27237/21, а тому для виплати недоотриманої доплати пенсії за зазначеними рішеннями суду правові підстави відсутні, є безпідставними з огляду на таке.
Апеляційний суд звертає увагу, що вказаним вище рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/27237/21 пенсійний орган  зобов`язувався  не тільки перерахувати пенсію ОСОБА_2 , а і виплатити таку пенсію. Тож, вказане рішення відповідачем не виконане.
Саме у випадку невиплати (недоотримання) нарахованої за Законом №2262 пенсії  особі (і не має значення за рішенням суду, чи в іншому порядку проведено нарахування чи перерахунок пенсії) вказаним Законом №2262 і встановлено порядок виплати таких сум пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї (в даному випадку чоловіку).
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність відмови у виплаті позивачу суми пенсій його дружини, які залишились недоотриманими у зв`язку з її смертю.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову.
Щодо відсутності функцій фінансування виплати пенсій, колегія суддів зауважує, що предметом вказаної справи є наявність права позивача на отримання пенсії померлої дружини, що не є залежним від фінансування пенсійного органу та не було (та не може бути) підставою відмови у виплаті пенсії. 
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5  статті 328 КАС України.

Головуюча суддя:                                                                                          О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                             А.В. Бойко 

Суддя:                                                                                                             А.Г. Федусик