ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 683/290/23
Провадження № 22-ц/4820/936/23

Хмельницький апеляційний суд 
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,
секретар судового засідання Кошельник В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 березня 2023 року, суддя Луговий О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, 

встановив:

В січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів, визначених судовим наказом Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19.10.2022 року на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що на його утриманні перебуває троє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
На підставі судового наказу, виданого 13.12.2022 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області, з нього стягуються аліменти на утримання дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.11.2022 року до досягнення дитиною повноліття. 
Також, згідно із судовим наказом, виданим 19.10.2022 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області, з нього стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.10.2022 року до досягнення дитиною повноліття. 
Крім того, відповідно до рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19.01.2023 року, він зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на його утримання, в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03.10.2022 року та на період його навчання або до досягнення ним двадцяти трьох років. 
За таких обставин, ОСОБА_1 вважає, що розмір відрахувань з його заробітної плати, з урахуванням усіх відрахувань на аліменти становить 66,67%, що суперечить положенням ч. 5 ст. 183 СК України.
Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07.03.2023 року в задоволенні позовної заяви відмовлено у зв`язку із відсутністю у справі належних та допустимих доказів на підтвердження обставин щодо погіршення стану здоров`я або зміни матеріального стану позивача, а також інших обставин, що мають істотне значення для вирішення питання щодо зменшення аліментів.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування вимог зазначив, що нормами ЦПК України встановлено єдиний порядок зміни розміру аліментів, які були присуджені в порядку наказного провадження, шляхом звернення платника аліментів з позовом до суду про зменшення розміру аліментів. Судом не враховано, що за обставинами, викладеними в позовній заяві, він просив суд визначити розмір аліментів відповідно до вимог закону, а саме ч. 5 ст. 183 СК України, з урахуванням наявності на його утриманні іншої неповнолітньої дитини. Судом встановлювався розмір його доходу, хоча він не обґрунтовував свої позовні вимоги такими обставинами.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечила, підтримала рішення суду першої інстанції. 
Учасники справи, будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в суд не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.
Дослідивши докази колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Судом встановлено, що з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На підставі судового наказу, виданого 13.12.2022 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання дочки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Судовим наказом від 19.10.2022 року Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дочки, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.10.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Згідно з рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19.01.2023 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на його утримання, стягуються аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, починаючи з 03.10.2022 року, та на весь період навчання або до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.
Як вбачається зі змісту виписки по надходженню по картці/рахунку ОСОБА_1 , відкритого в АТ КБ «Приватбанк» від 11.01.2023 року, за період 01.10.2022 року - 31.10.2022 року встановлено усього надходжень 44077 грн. 42 коп., та за період 01.11.2022 року - 30.11.2022 року встановлено усього надходжень 44899 грн. 47 коп.
Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. 
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Таким чином, враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
На обґрунтування своїх вимог позивач послався на ту обставину, що стягнення з нього аліментів на утримання у визначеному раніше судом розмірі, суперечить положенням ч. 5 ст. 183 СК України, у зв`язку з чим колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
За змістом ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. 
Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. 
У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
Як встановлено судом, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 звернулися до суду із вимогою про видачу судових наказів та стягнення із заявника по 1/4 частини заробітку на кожну дитину - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України.
Посилання заявника на те, що наведеним положенням обмежена можливість стягувати з нього на утримання двох дітей за різними виконавчими листами 1/2 частину заробітку, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки зазначені обмеження застосовуються у разі звернення до суду у порядку наказного провадження одним заявником, в той час як у даній справі аліменти стягуються різними заявниками на дітей від різних шлюбів.
Крім того, наявність іншого судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1/6 частки доходів на його утримання на період навчання виключає можливість застосування положень ч. 5 ст. 183 СК України, оскільки вказане призвело би до законодавчого обмеження максимального розміру стягуваних аліментів й у позовному провадженні, однак чинне законодавство не містить відповідних обмежень.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.
На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Звертаючись з даним позовом, позивач в той же час не надав суду доказів на підтвердження обставин щодо його матеріального стану на час видачі судових наказів зі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та рішення про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_9 на період навчання та, відповідно, погіршення його матеріального стану, що є правовою підставою для звернення до суду з позовом про зменшення аліментів.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що зміна сімейного стану ОСОБА_1 , народження дітей в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою (постанова Верховного Суду у справі №565/2071/19 від 16.09.2020 року).
Таким чином, враховуючи, що позивач не надав суду достатніх доказів на підтвердження погіршення його матеріального стану, в той час як наявність декількох дітей від різних шлюбів не є підставою для зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги.
Згідно з ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч. 6 ст. 367 ЦПК України).
Посилання апелянта, як на доказ погіршення його майнового стану, на виписки по його рахунку/картці, які долучені до апеляційної скарги, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки ці виписки сформовані 27.03.23 року та 28.03.23 року відповідно, тобто після ухвалення судового рішення судом першої інстанції, ОСОБА_1 у позовній заяві не обґрунтовував своїх вимог з посиланням на відповідні обставини, доказів на підтвердження об`єктивної неможливості надати цей документ до суду першої інстанції не зазначив.
Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази надані сторонами, дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 березня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 21 червня 2023 року.

Судді:                                                                        Р.С. Гринчук

                                                                               А.М. Костенко 

                                                                               Т.В. Спірідонова