Справа № 344/2416/23 
Провадження № 33/4808/329/23 
Категорія ст. 124 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., ознайомившись з матеріалами справи за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 березня 2023 року з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, 

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 березня 2023 року  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на строк 6 (шість) місяців, стягнуто судовий збір. 
ОСОБА_1 повторно звертається з апеляційною скаргою на це судове рішення, де також просить про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Обґрунтовує клопотання тим, що подати вчасно апеляційну скаргу не зміг так як захворів і знаходився на лікарняному.
Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді враховую наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).
У рішенні Європейського суду з прав людини справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року (заява № 23436/03), суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року), не є абсолютним воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.
Оскаржену постанову винесено 14 березня 2023 року, десятиденний строк для подання апеляційної скарги, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, триває до 24 березня 2023 року включно.
Так, 28 березня 2023 року  ОСОБА_1 звертався з апеляційною скаргою з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
Згідно з постановою апеляційного суду від 04 квітня 2023 року наведені  ОСОБА_1 обставини перевірено та відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді. 
07 квітня 2023 року ним повторно подано апеляційну скаргу на постанову судді від 14 березня 2023 року з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
Згідно з постановою апеляційного суду від 11 квітня 2023 року наведені  ОСОБА_1 обставини перевірено та відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді. 
12 квітня 2023 року ним знову повторно подано апеляційну скаргу на постанову судді від 14 березня 2023 року з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
В той час, апелянт просить про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді.
При цьому, вважаю за необхідне роз`яснити, що законодавчо врегульоване право особи на повторне звернення до суду з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, не позбавляє обов`язку осіб, добросовісної реалізації вказаного права, а також обов`язку діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб не зловживати ними.
Перевіривши доводи  ОСОБА_1 , доходжу висновку про те, що в клопотанні не наведено підтверджених доказами доводів, які б дозволяли дійти обґрунтованого висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді.
Про поважність причин для поновлення строку на апеляційне оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду з апеляційною скаргою, яку можна змінювати та доповнювати, протягом встановленого законом строку, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
Як свідчить зміст судового рішення,  ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні суду першої інстанції, надавав пояснення. Йому було достовірно відомо про винесення суддею рішення за результатами розгляду справи, порядок і строки оскарження постанови судді.
Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.
Апелянт вказує, що подати вчасно апеляційну скаргу не зміг оскільки знаходився на лікарняному, однак не подав жодних доказів поважної причини цього пропуску на її оскарження, а саме перебування на лікарняному. А твердження про те, що підтверджуючі документи подасть під час розгляду справи є безпідставним, оскільки суддя на стадії прийняття апеляційної скарги до розгляду повинен оцінити всі подані стороною докази, які свідчать про поважність причин такого пропуску. 
Водночас вважаю за необхідне наголосити на тому, що в попередніх постановах апеляційного суду апелянту було роз`яснено, що повернення апеляційної скарги, не позбавляє його права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з наданням належних, підтверджуючих доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження. 
Проте не дивлячись на зміст таких рішень ОСОБА_1 знову звертається з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження без надання відповідних підтверджуючих документів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.
За відсутності доказів існування обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість оскаржити постанову у встановлений законом строк особисто чи залучити для цього захисника, не залежали від волевиявлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та виникли протягом строку, який пропущено, не можливо дійти висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Звертаю увагу, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, доводи щодо законності, обґрунтованості оскарженого рішення не перевіряються, оскільки така оцінка може бути дана тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
За таких обставин, в задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді належить відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 березня 2023 року.
Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту - ОСОБА_1 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                        В.В. Повзло