ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 р.	Справа № 520/9566/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Катунова В.В. ,
за участю секретаря судового засідання  Яковини В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "А-ГАЗ" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2022, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М.,  м. Харків, повний текст складено 23.12.22 по справі № 520/9566/22 за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області  до   Товариства з обмеженою відповідальністю "А-ГАЗ" про стягнення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ГАЗ», в якому просить суд стягнути з ТОВ «А-ГАЗ» (код ЄДРПОУ: 22644502) в дохід державного бюджету штраф в сумі 34000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень), отримувач: ГУК Харків обл/МТГ Харків, номер рахунку (IBAN): UA558999980313030106000020649, код отримувача: 37874947, код класифікації доходів бюджету: 21081100, символ звітності 106.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області було ухвалено рішення про накладення штрафу за порушення законодавства та накладено стягнення у вигляді штрафу на позивача. На час подачі позовної заяви вказане рішення про накладення штрафу відповідачем не оскаржувалося, в добровільному порядку штраф не сплачено, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2022 було задоволено позов.
Стягнуто з ТОВ «А-ГАЗ» (ЄДРПОУ: 22644502) в дохід державного бюджету штраф в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп., отримувач: ГУК Харків обл/МТГ Харків, номер рахунку (IBAN): UA558999980313030106000020649, код отримувача: 37874947, код класифікації доходів бюджету: 21081100, символ звітності 106.
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2022 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що твердження щодо отримання уповноваженою особою з боку направлення на перевірку та вимоги про надання документів 15.08.2022 не відповідають дійсності, оскільки уповноважена особа, не мала статусу і повноважень, які б дозволяли б здійснювати подібні дії. Також зазначає, що вимога надати відомості і документи на їх підтвердження у вигляді первинних документів , що складаються пізніше дати зазначеної у вимозі і містять у собі відомості ТМЦ за день яких не сплинув., а тому вимога містить у собі вимоги виконання, які є неможливими за своєю  природою , в частині формування таких документів. 
Апелянт вказує, що суб`єктом господарювання, в особі уповноваженої ним особи, після отримання 19.08.2022 року направлення на проведення заходу нагляду (контролю) і вимоги про надання документів та інформації було розпочато підготовку вказаних у запиті документів та інформації. В подальшому 23.08.2022 року уповноважений представник з`явився для |надання запитуваних документів і інформації, однак йому було відмовлено у отримані вказаних документів після чого останні були направлені на адресу ГУ Держспоживслужби в Х/О поштовим відправленням із вкладенням цих документів. Також 24.08.2022 року так само уповноважена особа з`явилась для підписання акту та примірника  для сторони, однак йому було повідомлено про те, що вже підписано і направлено суб`єкту господарювання. Апелянт вказує, що такі дії з боку контролюючого органу під час заходу з нагляду (контролю) є свідченням системних порушень з метою створення передумов для створення ситуації, в якій дії суб`єкту господарювання вважались такими, що направлені на перешкоджання діяльності ГУ Держспоживслужби в Х/о.
Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу де він виклав свій погляд на обставини справи та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.
Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що на підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 10.08.2022 №784 «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) в ТОВ «А-ГАЗ» (АЗС), направлення від 10.08.2022 №587 на проведення перевірки, відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Закону України «Про ціни та ціноутворення», на підставі доручення Прем`єр-міністра України Дениса Шмигаля від 08.05.2022 №11381/0/1-22 щодо невідкладного проведення перевірок дотримання суб`єктами господарювання на роздрібному ринку пального вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану», на підставі наказу Міністерства економіки України від 02.04.2022 №679-22 «Про рішення щодо проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) протягом періоду воєнного стану», керуючись підпунктом 11 пункту 11 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 24.02.2020 №164, у період з 11.08.2022 до 24.08.2022 спеціалістами Головного управління було проведено позапланову перевірку ТОВ «А-ГАЗ» (АЗС).
Відповідно до направлення на перевірку предмет перевірки був дотримання вимог Закону України «Про ціни і ціноутворення», з питань дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 26.08.2020 №1637 (зі змінами).
Направлення на перевірку було вручено уповноваженій особі позивача Ткаченку Є.В., що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 19.08.2022, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ДН 5514 від 13.06.2019, про що свідчить його власноручний підпис. Вказаною особою 15.08.2022 було отримано вимогу від 10.08.2022 вих. №7.2-057/2/3933-22 про надання необхідної для перевірки інформації та документів.
Відповідно до Акту від 22.08.2022 №587, складеного за результатами проведення позапланової перевірки за дотриманням суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін АЗС по вул. Таборова, 1-А, м. Харків, ТОВ «А-ГАЗ» встановлено порушення вимог абзацу 3 статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», пункту 1, частини 1 статті 18 Закону України «Про ціни і ціноутворення» а саме ненаданням визначених документів, необхідних для проведення перевірки було створено перешкоди для виконання покладених на посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізують державну політику з контролю за цінами обов`язків.
Зокрема на момент завершення перевірки 22.08.2022 не надані копії та оригінали документів: статуту, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, свідоцтва платника податку, наказу на призначення керівника, або особи, уповноваженої керівником, а також особи, до посадових обов`язків якої належить формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, їх посадові інструкції, довіреності, бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, показників реєстраторів розрахункових операцій та інших документів незалежно від способу подання інформації, пов`язаних з формуванням, встановленням та застосуванням державних регульованих цін на бензин марки А-92, бензин марки А-95, дизельне пальне та «брендове преміальне» пальне з 08.05.2022 по 18.08.2022, а також не надано інформацію про кількість реалізованої продукції з 08.05.2022 по 18.08.2022.
З урахуванням викладеного Головним управлінням було прийнято рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін №8.0-42 від 26.08.2022, а саме застосувати до ТОВ «А-ГАЗ» штраф у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 34000,00 грн, який протягом 15 календарних днів з дня отримання цього рішення підлягає перерахуванню в дохід державного бюджету.
Позивачем зазначено, що листом Головного управління від 26.08.2022 №8.0-057/2/4183-22 вищезазначене рішення 26.08.2022 було направлено на адресу ТОВ «А-ГАЗ», та вручено 29.09.2022.
Враховуючи, що відповідач не сплатив суму штрафу на загальну суму 34000,00 грн., що було накладено вищевказаним рішенням, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення вказаних сум у примусовому порядку.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки станом на дату розгляду справи штраф  на загальну суму 34000,00 грн. відповідачем не сплачено, рішення, якими такий штраф визначений, не оскаржено та не скасовано, вказана сума підлягає стягненню у судовому порядку.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 3 ст. 308 КАС України).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наступне.
Закон України «Про ціни та ціноутворення» від 21.06.2012 №5007-VI (далі Закон-№5007-VI) визначає основні засади цінової політики і регулює відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення.
Основними функціями уповноважених органів відповідно до ст. 17 Закону України «Про ціни та ціноутворення» є: 1) виконання контрольно-наглядових функцій за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; 2) здійснення державного спостереження у сфері ціноутворення; 3) запобігання порушенням у сфері ціноутворення.
Статтею 13 Закону України «Про ціни та ціноутворення» визначено, що державне регулювання цін здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень шляхом: 1) установлення обов`язкових для застосування суб`єктами господарювання: фіксованих цін; граничних цін; граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) та постачальницько-збутової надбавки (постачальницької винагороди); граничних нормативів рентабельності; розміру постачальницької винагороди; розміру доплат, знижок (знижувальних коефіцієнтів); 2) запровадження процедури декларування зміни ціни та/або реєстрації ціни.
Згідно зі ст. 16 Закону України «Про ціни та ціноутворення» органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.
Повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та іншими законами. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про ціни та ціноутворення» уповноважені органи мають, крім іншого, право: проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; одержувати відповідно до законодавства у письмовій формі пояснення, довідки і відомості з питань, що виникають під час проведення перевірки; приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін. Законами України «Про ціни і ціноутворення» і «;Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначені права органів державного нагляду (контролю) та їх посадові особи (уповноважених органів) проводити перевірки, одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії документів та інші відомості, необхідні для здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, документів, що можуть підтверджувати їх порушення, платіжних доручень, а також визначений обов`язок суб`єкта господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) надавати, зокрема документи та матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (надалі - Закон №877-V).
Абзацом третім статті 1 Закону №877-V визначено, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Відповідно до ст. 7 цього Закону 877-V, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі пункту 8 частини 1 статті 18 Закону України «Про ціни і ціноутворення» уповноважені органи мають право звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Доказів того, що оскаржуване рішення про накладення штрафу оскаржувалось відповідачем або докази про його скасування не надано, також доказів сплати штрафу матеріали справи не містять та відповідачем не надано,
Натомість, в апеляційній скарзі відповідач фактично не погоджується із правомірністю застосування до нього штрафних санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
З даного приводу колегія суддів зазначає, що предметом позовних вимог у цій справі було не оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а стягнення за позовом такого суб`єкта суми штрафних санкцій за допущені суб`єктом господарювання порушення, які не були ним сплачені у визначений законом строк.
В разі, якщо відповідач вважав, що рішенням, діями чи бездіяльністю позивача, як суб`єкта владних повноважень, порушено його права він був вправі у встановлені строки оскаржити такі до суду і в рамках такої справи, на підставі належних щодо предмета доказування доказів, доводити незаконність такого рішення.
В інакшому випадку, заперечення проти позову у цій справі з підстав незгоди з рішенням про стягнення суми штрафних санкцій фактично буде оскарженням такого рішення за відсутності позовної заяви та за межами встановленого строку на його оскарження.
Оскільки відповідач не скористалась таким правом, тому встановлення таких обставин у справі щодо іншого предмета доказування не буде відповідати правилу належності доказів, які в силу приписів статті 73 КАС України повинні містити інформацію безпосередньо щодо предмета доказування.
Вказаний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 06.02.2023 року у справі №815/4420/17.
В зв`язку з чим, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії  (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної  інстанції  вважає, що ключові аргументи апеляційної  скарги отримали достатню оцінку.
Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2022  без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив рішення з додержанням  норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "А-ГАЗ" залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2022 по справі № 520/9566/22 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог  ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.  

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	І.М. Ральченко    В.В. Катунов   	
Повний текст постанови складено  27.06.2023 року