Справа № 732/960/22 	Головуючий у 1 інстанції Лиманська М.В. 	
Провадження № 33/4823/300/23 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП.         	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - Оседача М.М.,
за участю захисника – адвоката Слєпченка С.А.,
особи, що притягується до
адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Слєпченка С.А. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 16 березня 2023 року, -

                                   В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі  17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
  
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 536,80 грн.

Як встановив суд, 16 жовтня 2022 року, о 17 год. 09 хв. на автодорозі Городня-Альошинське +300 м, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volvo 740, д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатора «Алкофор 505» № 14317, результат тесту -1,906 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник-адвокат Слєпченко С.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі за відсутності в діях його підзахисного складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом, а керувала автомобілем його донька, а тому, на думку апелянта, його підзахисного безпідставно було притягнуто до адміністративної відповідальності. При цьому, захисник посилається і на те, що процедура проходження огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння була порушена, працівники поліції не запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.
Окрім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити апелянту строк на звернення до суду.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – Інструкція), затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Посилання апелянта на відсутність доказів керування           ОСОБА_1 транспортним засобом, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №064595 від 16.10.2022 року, ОСОБА_1 16 жовтня 2022 року, о 17 год. 09 хв. на автодорозі Городня-Альошинське +300 м, керував транспортним засобом Volvo 740, д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатора «Алкофор 505» № 14317, результат тесту -1,906 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху (а.с.2).
Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення також підтверджуються письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 (а.с.6) та поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наданим у судовому засіданні суду першої інстанції, які пояснили, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та як водій у їх присутності пройшов на вимогу працівників поліції відповідний огляд на стан сп`яніння.

На переконання суду апеляційної інстанції, дані свідки не мали жодних підстав обмовляти ОСОБА_1 , їх пояснення повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи. При цьому, дані свідки упевнено вказали, що водій автомобіля Volvo 740, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що повністю узгоджується з переглянутим відеозаписом із нагрудної камери поліцейського.

Як убачається з інформації з роздруківки приладу «Алкофор 505», результат продування ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 1,906 проміле (а.с.5).

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки автомобіля  Volvo 740, д.н.з. НОМЕР_2 спочатку повідомив працівників поліції, що він водій даного транспортного засобу, а в подальшому став заперечувати, що він керував транспортним засобом. При спілкуванні з водієм        ОСОБА_1 працівники поліції виявили в останнього явні ознаки алкогольного сп`яніння і йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я. Однак, ОСОБА_1 тягнув час, перебивав поліцейських, поводив себе зухвало та агресивно, звертався до працівників поліції в образливій формі, вживаючи нецензурну лайку та згодом погодився пройти огляд саме на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу «Алкофор-505,  результат огляду – 1,906 проміле.

Крім того, згода ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння також побічно підтверджує той факт, що саме він перебував за кермом автомобіля та як водій погодився пройти такий огляд.

ОСОБА_1 будь-яких зауважень щодо результату огляду не висловлював та не наполягав на проведенні огляду у закладі охорони здоров`я, а тому у співробітників поліції не було жодних підстав пропонувати водієві проходити огляд на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі, що повністю узгоджується із відповідними положеннями вищезазначеної Інструкції, у зв`язку з чим твердження захисника, у цій частині, також не заслуговують на увагу.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Суд першої інстанції правильно критично поставився до пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки їх пояснення протирічать зібраним у справі доказам, до того ж вони перебувають у родинних відносинах із ОСОБА_1 , і на думку суду апеляційної інстанції, намагаються у такий спосіб допомогти останньому уникнути відповідальності за скоєне.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях                           ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання його підзахисним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив                 п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як  ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.  

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику-адвокату Слєпченку С.А. строк на апеляційне оскарження постанови Городнянського районного суду Чернігівської області від 16 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Слєпченка С.А. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності           ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 16 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.  – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.   

Суддя	М. М. Оседач