УХВАЛА

12 квітня 2023 року     
Київ
справа №520/21672/21
адміністративне провадження №К/990/9269/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Шишова О.О.,  Яковенка М.М., 
перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ СИСТЕМС АМ" на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2023 у справі №520/21672/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ СИСТЕМС АМ" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу,
ВСТАНОВИВ:
15.03.2023 об 11:54 год. на офіційну електронну адресу Касаційного адміністративного суду адвокат Аксьоненко Т. В., яка діє від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ СИСТЕМС АМ" (далі - скаржник, позивач), направила касаційну скаргу постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2023, ухвалену у справі, яка була розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.
Верховний Суд ухвалою від 23.03.2023 касаційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: надати уточнену касаційну скаргу, у якій навести обґрунтування наявності у цій справі винятків, передбачених пунктами "а" - "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням мотивів, наведених у цій ухвалі, а її доводи мають узгоджуватись з фактичними обставинами справи з наданням документів, які це підтверджують, зокрема, копії позовної заяви, а також наказу про призначення фактичної перевірки №7944-п від 20.10.2021.
На виконання вимог ухвали суду від 23.03.2023 позивач надіслав уточнену касаційну скаргу та копію наказу ГУ ДПС від 20.10.2021 №7944-п, відповідно до якого перевірку було призначено на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 (здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обігу пального), підпунктів 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17 пункту 19-1 статті 19-1 ПК України, частини першої статті 16 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Позивач зазначає, що існує різна практика Верховного Суду у питанні застосування підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, у зв`язку з чим касаційна скарга стосується питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, як виняткова обставина, яка згідно з підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України є підставою для оскарження у касаційному порядку судових рішень, ухвалених у справі, що розглянута за правилами спрощеного позовного провадження (або судових рішень у справах незначної складності). Підставою для касаційного оскарження судового рішення позивач, аналогічно первісній редакції касаційної скарги, зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Вважає, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 28.10.2021 у справі № 520/10214/2020, від 16.09.2021 у справі № 120/1431/20-а, від 02.12.2021 у справі № 120/3918/20-а.
Залишаючи касаційну скаргу без руху, Верховний Суд зазначив, що практика Верховного Суду у питанні застосування підпункту 80.2.5 пункту 80.2статті 80 ПК України є сформованою і усталеною, полягає в тому, що ця норма містить дві самостійні (автономні) підстави для проведення фактичної перевірки у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального: (1) отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, а також (2) здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у цій сфері. Тобто цей пункт передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо. Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
Такий самий висновок викладено і у постановах Верховного Суду від 28.10.2021 у справі № 520/10214/2020, від 16.09.2021 у справі № 120/1431/20-а, від 02.12.2021 у справі № 120/3918/20-а, а саме: підставою проведення фактичної перевірки, визначеної підпунктом 80.2.5. пункту 80.2. статті 80 ПК України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, тобто інформації про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Зазначене спростовує доводи позивача про наявність різної практики Верховного Суду у питанні застосування підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Слід зазначити, що застосування правових висновків Верховного Суду в межах конкретної справи залежить від правової оцінки встановлених у справі обставин у взаємозв`язку із наданими на їх підтвердження доказами, а тому сам факт наявності судових рішень, якими позовні вимоги платників податків про скасування наказів було задоволено, не свідчить про неправильне застосування норм права у цій справі. 
Таким чином, приведене у касаційній скарзі обґрунтування не свідчить про невідповідність застосування апеляційним судом норм матеріального права висновкам Верховного Суду у подібних правовідносинах та наявність правової проблеми у застосуванні підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України і є недостатнім для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Доводи скаржника, фактично, зводяться до незгоди із результатом вирішення справи, а не до доведення неправильного застосування норм права з приведенням обґрунтування відповідно до підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Зазначене у сукупності свідчить про те, що скаржник не врахував мотивів і роз`яснень, наданих судом в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху, і подав уточнену касаційну скаргу, яка містить ті ж недоліки, які стали підставою для залишення касаційної скарги без руху.
Таким чином, є підстави вважати, що у встановлений судом строк недоліки касаційної скарги заявник не усунув, вимоги ухвали про залишення скарги без руху не виконав. 
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
З огляду на наведене, подана у цій справі касаційна скарга підлягає поверненню її заявникові.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ СИСТЕМС АМ" на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2023 у справі №520/21672/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ СИСТЕМС АМ" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу - повернути скаржнику.
Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Судді	М.М. Гімон О.О. Шишов   М.М. Яковенко