ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/378/23                                              Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Кушнова А.О.,                                                                                                                                        
                                                                                                          Суддя-доповідач Кобаль М.І.   

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                                   Кобаля М.І.,
суддів                                            Бужак Н.П., Костюк Л.О., 

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали апеляційної скарги Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року про повернення позовної заяви по справі за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «Реформа» про стягнення коштів, -
В С Т А Н О В И В :
Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області (далі по тексту - позивач, ГУ Держпродспоживслужби в Київській області) звернулося до суду із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «Реформа» (далі - відповідач, ТОВ «Керуюча Компанія «Реформа») в якому просило:
- стягнути з ТОВ «Керуюча Компанія «Реформа» штраф в сумі 34 000 грн. в дохід державного бюджету, згідно рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог законодавства про ціни та ціноутворення від 27.01.2021 №6.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року повернуто позовну заяву особі, яка її подала. 
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції та вирішити питання про відкриття провадження у справі.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати, виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Так, матеріалами справи підтверджується, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року позовну заяву ГУ Держпродспоживслужби в Київській області повернуто останньому.
Приймаючи рішення про повернення позивачу позовної заяви, суд першої інстанції керувався пунктом 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, яким передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що ГУ Держпродспоживслужби в Київській області не сплатило в повному обсязі судовий збір за подання позовної заяви, відповідно позовна заява підлягала поверненню.
Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такою позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 року залишено без руху.
Судом зазначено, що позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 2481,00 грн.
Копію зазначеної ухвали Київського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 року про залишення без руху позовної заяви судом першої інстанції скеровано16.01.2023 року, через систему «Електронний суд», до електронного кабінету представника позивача - Левківської Т.Г. Зазначене підтверджується довідкою від 17.01.2023 року про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи (а.с.12).
Суд першої інстанції, вважаючи, що ГУ Держпродспоживслужби в Київській області отримано копію ухвали Київського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 року про залишення без руху позовної заяви, та належне  повідомлення останнього про наявність правових підстав для усунення недоліків позовної заяви, дійшов висновку, що позивачем станом на день постановлення оскаржуваної ухвали про повернення позовної заяви (31.01.2023 року), не усунуто недоліки позовної заяви та не подано будь-яких клопотань про продовження строку про усунення недоліків позовної заяви.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Так, судом першої інстанції скеровано ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 року про залишення без руху позовної заяви,  через систему «Електронний суд», до електронного кабінету представника позивача - Левківської Т.Г.
Між тим, ГУ Держпродспоживслужби в Київській області належним чином не повідомлено про наявність недоліків позовної заяви та можливість їх усунути, оскільки зазначену ухвалу суду від 16.01.2023 року про залишення без руху позовної заяви не отримувало, а судом першої інстанції не направлено на адресу апелянта, у встановлений законодавцем спосіб.
Крім того, в апеляційній скарзі, скаржник зазначає про усунення недоліків позовної заяви 25.01.2023 року та сплату судового збору в повному обсязі, а саме: 2481,00 грн.
Зазначені доводи підтверджено належними доказами, які містяться в матеріалах справи та досліджені колегією суддів апеляційної інстанції в повному обсязі, а саме: 
- заява про усунення недоліків від 25.01.2023 року, подана через систему «Електронний суд»;
- картки руху документів в електронному кабінеті системи «Електронний суд» від 21.12.2022 року, 22.12.2022 року,11.01.2023 року, 16.01.2023 року, 25.01.2023 року, 31.01.2023 року та 01.02.2023 року;
- копія платіжного доручення № 12 від 24.01.2023 року про сплату судового збору в розмірі 2481,00 грн. за позовом ГУ Держпродспоживслужби в Київській області.
Отже, суд апеляційної інстанції наголошує, що на виконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 року про залишення без руху позовної заяви,  ГУ Держпродспоживслужби в Київській області сплачено судовий збір в розмірі 2481,00 грн. за подання позовної заяви в даній справі. Докази сплати вчасно скеровано позивачем через систему «Електронний суд» до суду першої інстанції.
Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції помилково повернув позовну заяву ГУ Держпродспоживслужби в Київській області 31.01.2023 року, не впевнившись в отриманні ухвали від 16.01.2023 року про залишення без руху позовної заяви саме позивачем, та не перевіривши наявність доказів про сплату останнім  судового збору вчасно та в повному обсязі.
У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апелянта про порушення судом першої інстанції процесуальних норм права.
Аналіз наведених правових положень та обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням норм процесуального права.
У зв`язку з вищезазначеним, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду та вирішення питання про відкриття провадження по справі.
Керуючись ст.ст. 169, 242, 308, 310, 315, 320, 321, 325 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області - задовольнити.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року про повернення позовної заяви - скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                                      М.І. Кобаль

Судді:                                                                                          Н.П. Бужак

                                                                                                            Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено року 05.04.2023 року