Ухвала
 
10 квітня 2023 року 
м. Київ
 
справа № 742/853/20
провадження № 61-4484ск23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Уса Михайла В`ячеславовича на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 листопада 2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Громадської організації «Комітет по протидії корупції в органах влади» про визнання інформації недостовірною, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: визнати недостовірною і такою, що порушує його особисті немайнові права, інформацію (зазначену в прохальній частині позову), поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 о 13 год. 34 хв. в мережі Інтернет за вебадресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 у статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3»; зобов`язати Компанію ТЕКА-ГРУП ФАУНДЕІШН протягом п`яти календарних днів з дня набрання рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію, поширену про нього у згаданій статті за вищевказаним посиланням в мережі Інтернет,  шляхом розміщення на вебсайті antikor.com.ua рішення суду в цій справі під заголовком «Спростування»; стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 765 126 грн (що становить 162 мінімальних заробітних плат на момент пред`явлення позову) на відшкодування моральної шкоди.
 
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 листопада 2022 року в задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року (повний текст якої складено 03 березня 2023 року) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 листопада 2022 року змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
 
28 березня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ус М. В. подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 листопада 2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.
 
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в касаційній скарзі не зазначено підстави (підстав), передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Представник ОСОБА_1 - адвокат Ус М. В. зазначив, що касаційна скарга подана на підставі пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Однак касаційна скарга, подана на підставі пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України має містити: обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, з чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовним обґрунтуванням мотивів відступлення (такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12 листопада 2020 року у справі № 904/3807/19).
 
Посилаючись на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, представник ОСОБА_1 - адвокат Ус М. В.: 1) не зазначив норми (норм) права, від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, щодо застосування якої (яких) необхідно відступити; 2) не навів обґрунтування необхідності такого відступлення.
 
Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Виходячи з наведеного, заявнику необхідно подати до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу, в якій навести належне обґрунтування зазначеної ним підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 2 частини другої статті 389 ЦПК України, з урахуванням вищевикладеного правового висновку Верховного Суду.
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційну скаргу  представника ОСОБА_1 - адвоката Уса М. В.  необхідно залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Уса Михайла В`ячеславовича на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 листопада 2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                               В. А. Стрільчук