Номер провадження: 22-ц/813/369/23 
Справа № 499/895/19
Головуючий у першій інстанції Тимчук Р. М.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого-судді Комлевої О.С., 
суддів: Вадовської Л.М., Цюри Т.В.,
з участю секретаря Шлапак А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотанням адвоката Племениченко Геннадія Вячеславовича, представника приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» про розірвання договору оренди землі, -
в с т а н о в и в:
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» про розірвання договору оренди землі, в якому просив розірвати договір оренди землі від 05.10.2016 року, укладений між ОСОБА_1 та приватним сільськогосподарським підприємством «Дружба» відносно оренди земельної ділянки площею 5,9475 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області, кадастровий номер 5121882000:01:001:0196.
Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 14 січня 2020 року в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1  звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позов, посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
Постановою Одеського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_1  залишена без задоволення. Рішення Іванівського районного суду Одеської області від 14 січня 2020 року залишено без змін.
07 квітня 2023 року адвокат Племениченко Г.В., представник приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» звернувся досуду з клопотанням про стягнення судових витрат, в якій заявник просить стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн., посилаючись на те, що вказана сума гонорару є співмірною із обсягом роботи, виконаною адвокатом.
Не погоджуючись з клопотанням про стягнення витрат на правничу допомогу, адвокатом Смирновою Л.П., представником ОСОБА_1 подані запереченнях, в яких ставиться питання про відмову у задоволенні клопотання з підстав того, що адвокатом Племениченко Г.В. не подавалось клопотання про компенсацію витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів.
Також адвокатом Смирновою Л.П. зазначено, що ОСОБА_2 здійснював представництво інтересів приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» за договором №09/02/2019/253від 02.09.2019 року. Однак за тим самим договором ОСОБА_2 представляє відповідача і по іншим справам.
Також в підтвердження понесених витрат до клопотання ОСОБА_2 надані докази витрат, які не містять інформації про те, що правова допомога надана саме в цій справі.
Учасники справи про призначене судове засідання на 18 квітня 2023 року були сповіщені належним чином (а.с. 31, 34-38 т. 2).
Від адвоката Племениченко Г.В., представника приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю представника (а.с. 43-44 т. 2).
Заяв, або клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду не надходило.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.
Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, явка яких не визнавалась апеляційним судом обов’язковою.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення клопотання, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
За змістом статей 269 - 271 ЦПК України після проголошення рішення суд, що ухвалив його, не може, як правило, сам скасувати або змінити власне рішення. Тому, за загальним правилом, допущені недоліки судового рішення виправляються вищестоящим судом. Проте суд має ряд повноважень, передбачених цими положеннями, з усунення недоліків чи доповнення ухвалених ним рішень. Такими повноваженнями є виправлення описок та арифметичних помилок в судовому рішенні, ухвалення додаткового рішення або роз`яснення рішення суду.
Статтею 270 ЦПК України, встановлено порядок ухвалення судом додаткового рішення у цивільній справі, відповідно до якого суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Тобто, процесуальним законом визначено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення.
Аналізуючи вимоги статті 270 ЦПК України, слід дійти висновку, що додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, передбачених частиною першою статті 270 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.
При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.
Зазначене відповідає роз`ясненням, які містяться у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 № «Про судове рішення у цивільній справі».
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з клопотанням про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, заявник зазначив про те, що з боку приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» підлягають сплаті витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн., на підтвердження чого заявник надав до клопотання договір про надання правової допомоги від 02.09.2019 року №09/02/2019/253, додаткову угоду №0.1 від 25.03.2020 року, детальний опис робіт, виконаних адвокатом від 07.04.2023 року, акт приймання-передачі виконаних робіт 07.04.2023 року.
За змістом ст.ст. 15,133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат.
Згідно з ч.ч. 1, 2, 3ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 8ст. 141 ЦПК Українирозмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» про розірвання договору оренди землі.
Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 14 січня 2020 року в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1  звернувся до суду з апеляційною скаргою.
Протоколом автоматизованого розподілу від 24 лютого 2020 року визначений склад колегії суддів під головуванням судді Ващенко Л.Г. для розгляду справи (а.с. 143 т. 1).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (а.с. 144-145 т. 1).
25 березня 2020 року адвокат Племениченко Г.В., представник приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому, крім іншого, заявив клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя №1612/щ/15-21 ОСОБА_3 було звільнено з посади у зв`язку з поданням заяви про відставку (а.с. 188 т. 1).
Відповідно до протоколу повторного розподілу справи за допомогою автоматизованої системи документообігу суду від 06 серпня 2021 року цивільна справа передана головуючому-судді (суддя-доповідач) Комлевій О.С. зі складом колегії суддів, з урахуванням навантаження на суддів Одеського апеляційного суду (а.с. 189 т. 1).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року цивільна справа за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 прийнята до провадження та призначена до розгляду (а.с. 192 т. 1).
Постановою Одеського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року апеляційна скарга залишена без задоволення, рішення залишено без змін.
Звертаючись з клопотанням про стягнення судових витрат на правничу допомогу, представник приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба», зазначає, що у своєму відзиві поданому 25.03.2020 року до суду апеляційної інстанції ним були подані заперечення, в яких також був визначений попередній розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
Також адвокат Племениченко М.В. в своєму клопотанні про стягнення судових витрат, зазначає, що станом на дату складання клопотання з боку ПСП «Дружба» підлягають сплаті витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн.
В якості доказів, адвокатом надано договір №09/02/2019/253, відповідно до п. 4.1 гонорар зазначено у розмірі 8100 грн. (а.с. 23 т. 2).
З додаткової угоди №0.1 до договору №09/02/2019/253 про надання правової допомоги від 25.03.2020 року, вбачається, що сума гонорару за ведення справи в суді першої інстанції складає 6 000 грн. (а.с. 24 т. 1).
Відповідно до п. 4.2 договору від 02.09.2019 року №09/02/2019/253 гонорар підлягає сплаті протягом десяти днів з моменту набрання законної сили судовим рішенням.
З детального опису робіт, виконаних адвокатом відповідно до договору про надання правової допомоги від 02.09.2019 року №09/02/2019/253, а також додаткової угоди №0.1 до договору №09/02/2019/253, вбачається, що сторони визначили, погодили та підтвердили відповідно до умов договору, наступний детальний опис робіт, виконаних адвокатом:
Ознайомлення з позовною заявою, яка була подана до суду апеляційної інстанції, пошук та аналіз судової актуальної практики ВС з розгляду аналогічних справ, формування правової позиції у справі з урахуванням висновків ВС, підготовка правової позиції, підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу, підготовка та подача клопотання про забезпечення доказів, підготовка та подача клопотання про стягнення судових витрат, участь представника у судових засіданнях у режимі відеоконференції та безпосередня участь в приміщенні суду (а.с. 24 обор т. 2).
З акту приймання передачі виконаних робіт вбачається, наступна погоджена між сторонами загальна вартість робіт, яка складає 6000 грн., а саме:
- ознайомлення з позовною заявою, яка була подана до суду апеляційної інстанції – 500 грн.;
- пошук та аналіз судової актуальної практики ВС з розгляду аналогічних справ, формування правової позиції у справі з урахуванням висновків ВС – 500 грн.;
- підготовка правової позиції – 500 грн.;
- підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу – 1000 грн.;
- підготовка та подача клопотання про забезпечення доказів – 1000 грн.;
- підготовка та подача клопотання про стягнення судових витрат – 500 грн.;
- участь представника у судових засіданнях у режимі відеоконференції та безпосередня участь в приміщенні суду – 2000 грн. (а.с. 25 т. 2).
Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36),від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
З детального опису та акту приймання передачі виконаних робіт, представником ПСП «Дружба» вбачається, що у перечень послуг вартістю 500 грн. увійшло ознайомлення з позовною заявою, яка була подана до суду апеляційної інстанції (а.с. 25 т. 2).
Колегія суддів вважає, що сума у розмірі 500 грн. за надання саме цієї послуги задоволенню не підлягає, з тих підстав, що позовна заява була подана до суду першої інстанції, яка була отримана ПСП «Дружба», що підтверджується матеріалами справи, та не відноситься до судових витрат понесених у суді апеляційної інстанції (а.с. 31 т. 1).
З приводу виконаних робіт в частині пошуку та аналізу судової актуальної практики ВС з розгляду аналогічних справ, формування правової позиції у справі з урахуванням висновків ВС, підготовка правової позиції, підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу, вартістю 500 грн., 500 грн. та 1000 грн., колегія суддів вважає таким, що підлягає задоволенню в частині стягнення 1000 грн., з підстав того, що всі ці роботи є одним й теж самим для складання саме відзиву, у якому зазначені всі аналогічні позиції, які були зазначені у відзиві на позовну заяву у суді першої інстанції (а.с. 37-41, 151-155 т. 1).
Колегія суддів вважає обґрунтованим, та таким що підлягає стягненню розмір судових витрат за підготовку та подачу клопотання про забезпечення доказів у розмірі 1000 грн. та за підготовку та подачу клопотання про стягнення судових витрат – 500 грн.
Також адвокатом Племениченко Г.В. заявлено про стягнення судових витрат у розмірі 2000 грн. за участь представника у судових засіданнях у режимі відеоконференції та безпосередня участь в приміщенні суду.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 приймав участь у одному судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 20.05.2021 року, що підтверджується протоколом судового засідання (а.с. 195-196 т. 1).
Жодного клопотання адвоката Племениченко Г.В. про проведення розгляду справи у режимі відеоконференції матеріали справи не містять.
Більш того матеріали справи містять клопотання ОСОБА_4 (а.с. 208 т. 1) про розгляд справи за його відсутності.
З урахуванням того, що в суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 з 5 судових засідань не приймав участь в 4 судових засіданнях, та не заявляв клопотання про призначення справи в режимі відеоконференції, колегія суддів з урахуванням обґрунтованості заявленого клопотання приходить висновку про частково задоволення в цій частині, а саме в розмірі 400 грн. (2000:5).
Доводи викладені в запереченнях, про те, що матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_2 не подавалось клопотання про компенсацію витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів, колегія суддів вважає такими, що задоволенню не підлягають, з підстав того, що дійсно матеріали справи містять відзив, який було подано на електронну пошту апеляційного суду 25.03.2020 року, відповідно до складеного акту б/н від 17.04.2023 року (а.с. 45 т. 2).
За таких підстав колегія суддів приходить висновку про те, що ОСОБА_2 своєчасно та відповідно до строків зазначених у ЦПК України подав клопотання про стягнення судових витрат.
Доводи адвоката Смирнової Л.П. про те, що ОСОБА_2 представляє відповідача і по іншим справам за одним і тем же договором №09/02/2019/253від 02.09.2019 року, а також в підтвердження понесених витрат до клопотання ОСОБА_2 надані докази витрат, які не містять інформації про те, що правова допомога надана саме в цій справі, колегія суддів вважає такими що задоволенню не підлягають з підстав того, що в якості доказів понесених витрат, окрім договору, надані детальний опис виконаних робіт за додатковою угодою, в якої окрім гонорару, також зазначено номер провадження № 499/895/19 саме цієї справі по якій заявлені судові витрати (а.с. 24 т. 1).
На підставі вищевикладеного, колегія суддів з урахуванням критерію реальності наданих адвокатських послуг, з урахуванням необхідних процесуальних дій сторони приходить висновку про те, що клопотання підлягає до часткового задоволення, а саме підлягають стягненню з ОСОБА_1 витрати на користь ПСП «Дружба» на правничу допомогу у розмірі 2900 грн. (1000+500+1000+400).
Керуючись ст.ст. 141, 270, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання адвоката Племениченко Геннадія Вячеславовича, представника приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» про стягнення судових витрат – задовольнити частково.
Ухвалити додаткову постанову про стягнення судових витрат у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 14 січня 2020 року, постановленого під головуванням судді Тимчука Р.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» про розірвання договору оренди землі.
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП  НОМЕР_1 ) на користь приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» (ЄДРПОУ03769304) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2900 гривень.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 20 квітня 2023 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

________________________________________ Т.В. Цюра